ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року	Львів	Справа № 380/29639/23 пров. № А/857/13491/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді          Шавеля Р.М.,
суддів                              Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2024р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. про визнання протиправними дій щодо відмови в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна; спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: ОСОБА_2 , час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 29.04.2024р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

18.12.2023р. за допомогою системи «Електронний суд» позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:
визнати протиправними дії відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України у Львівській обл. щодо відмови в поверненні помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна;
зобов`язати відповідача ГУ ПФ України у Львівській обл. сформувати подання до територіального органу Державної казначейської служби /ДКС/ України для повернення помилково сплачених коштів в розмірі 8352 грн. згідно з квитанцією № ПН3025158 від 11.02.2022р. на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 % від його вартості;
стягнути судовий збір (Т.1, а.с.1-3).

Згідно ухвали суду від 22.12.2023р. вирішено розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); відмовлено у залученні ГУ ДКС України у Львівській обл. в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору (Т.1, а.с.35-36).

Відповідно до ухвали суду від 22.01.2024р. позивачу поновлено строк звернення до суду із розглядуваним позовом (Т.1. а.с.98-99).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2024р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (Т.1, а.с.118-126).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила позивач ОСОБА_1 , яка покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлені позовні вимоги задовольнити (Т.1, а.с.130-135).
Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що 11.02.2022р. вона вперше придбала квартиру, загальною площею 38,6 кв.м., житлова площа 19,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лучко І.Я., та зареєстрованого в реєстрі № 157. 
Під час придбання квартири нею помилково сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування при придбанні нерухомості згідно з квитанцією № ПН3025158 від 11.02.2022р. в розмірі 8352 грн., оскільки звільнена від сплати такого збору відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування». 
Отже, наявні підстави для формування ОСОБА_1 подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету.
30.11.2022р. позивач звернулася до ГУ ПФ України, надавши інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 № 314775696, сформовану 10.11.2022р., з проханням повернути кошти. Листом № 1300-5604-8/124671 від 29.12.2022р. відмовлено у задоволенні заяви, з покликанням на те, що заявником подано неповний перелік документів, а саме: не доведено, що в спільному майні подружжя немає частки ОСОБА_1 ; не долучено приватизаційні сертифікати.
У подальшому, позивач повторно звернулася з проханням сформувати подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів, в розмірі 8352 грн.; додатково подала довідку № 1 від 26.01.2023р., видану Відділом реєстрації Червоноградської міської ради Червоноградського району Львівської обл., про те, що за період з 1988 року та по теперішній час ОСОБА_1 проживала за адресами: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 ; довідку № 4 від 03.01.2023р., видану Бюро приватизації «Червонограджитлокомунсервіс», в якій вказано, що ОСОБА_1 не брала участі в безоплатній приватизації д/ж фонду за вказаними адресами, житлові чеки та права приватизації не використовувала.
10.05.2023р. позивач отримала відмову ГУ ПФ України у Львівській обл. щодо повернення коштів, однак вже з інших підстав, а саме: ОСОБА_1 не долучено відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Позивач стверджує, що в інформаційній довідці № 314775696, яка нею надіслана спершу до ГУ ПФ України у Львівській обл., а згодом до суду, надана повна інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), що належить ОСОБА_1 ; іншої довідки, відомостей, інформації не існує.

Відповідач ГУ ПФ України у Львівській обл. скерував до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її безпідставною, необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції надав належну оцінку всім обставинам справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства, ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.1-4).
У свою чергу, позивач ОСОБА_1 скерувала до апеляційного суду відповідь на відзив, в якій просить задовольнити позовні вимоги (Т.2, а.с.7-14).

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, згідно з умовами договору купівлі-продажу квартири від 11.02.2022р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лучко І.Я., зареєстрованим в реєстрі № 157, ОСОБА_1 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (Т.1, а.с.11-12).
Згідно п.5 зазначеного договору вартість квартири становить 835200 грн.
Відповідно до квитанції № ПН3025158 від 11.02.2022р. позивач сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 % від вартості придбаної квартири 8352 грн. 00 коп. (Т.1, а.с.5).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.02.2022р. щодо суб`єкта власником зазначеної квартири є позивач, що підтверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 63394300 від 11.02.2022р. (Т.1, а.с.22-23).
30.11.2022р. ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФ України у Львівській обл. із заявою про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 8352 грн. 00 коп., до якої долучила наступні документи: копію квитанції № ПН3025158 від 11.02.2022р.; інформаційну довідку № 314775696; копію паспорта; виписку з рахунку; копію договору купівлі-продажу (Т.1, а.с.14).
Листом № 1300-5604-8/124671 від 29.12.2022р. ГУ ПФ України у Львівській обл. повідомило позивача про відсутність підстав для повернення коштів. У вказаному листі зазначено, що з 26.09.2020р. до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій /Порядок № 1740/ внесено зміни, згідно яких збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо: б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду; в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року); г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. 
Умовою звільнення від сплати збору на пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна є відсутність факту придбання житла, зокрема як частки в спільному майні подружжя, що не підтверджено наданими документами. Позивачем не долучено довідки, які підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду, що охоплюють період з 1992 року та мають бути надані з усіх місць проживання з 1992 року по дату укладення договору купівлі - продажу. Отже, долучені до заяви документи не містять інформацію в обсязі, передбаченому п.15-1 Порядку № 1740, тому немає підстав для формування подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету (Т.1, а.с.16 і на звороті).
31.03.2023р. ОСОБА_1 повторно звернулася до звернулася до ГУ ПФ України у Львівській обл. із заявою про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 8352 грн. 00 коп., до якої долучила наступні документи: копію квитанції № ПН3025158 від 11.02.2022р.; інформаційну довідку № 314775696; копію паспорта; виписку з рахунку; копію договору купівлі-продажу; копію витягу з Державного реєстру правочинів від 23.04.2004р.; копію довідки № 1 від 26.01.2023р.; копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.02.2005р.; витяг будинкової книги; копію довідки № 4 від 03.01.2023р. (Т.1, а.с.25 і на звороті).
Листом № 1300-5604-8/58202 від 25.04.2023р. ГУ ПФ України у Львівській обл. повідомило позивача, зокрема, про те, що нею не долучено відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, тому немає підстав для формування подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету (Т.1, а.с.167 і на звороті).

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернулася до суду із розглядуваним позовом.

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що законодавець у випадку помилкової сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна покладає на особу подання певного пакету документів, встановленого Порядком № 1740, для виникнення у пенсійного органу обов`язку формування подання про повернення помилково сплачених коштів.
Водночас, у матеріалах справи відсутні докази подання позивачем до ГУ ПФ України у Львівській обл. документів, передбачених п.15-2 Порядку № 1740, що підтверджують придбання майна вперше, а саме: відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за позивачем прав власності на житло.
При цьому, наданий позивачем витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 299100327 від 11.02.2022р. був сформований нотаріусом після укладення договору купівлі-продажу квартири та лише посвідчує факт державної реєстрації за позивачем права приватної власності на об`єкт нерухомого майна – квартиру загальною площею 19,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний витяг не є в розумінні пп.«в» п.15-2 Порядку № 1740 відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за позивачем прав власності на житло.
Отже, позивачем не було подано усіх необхідних документів, визначених п.15-2 Порядку № 1740, на підтвердження того, що житло придбано нею вперше.

Між тим, наведені висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, суперечать нормам матеріального права та не узгоджуються з фактичними обставинами справи, з наступних підстав.

Спірні відносини у цій справі виникли з приводу реалізації позивачем права на повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України № 400/97-ВР від 26.06.1997р. «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до абз.1, 2, 3 п.9 ст.1 цього Закону платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України;
Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій на виконання вказаного Закону регулює Порядок сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затв. постановою КМ України № 1740 від 03.11.1998р., зі змінами, які внесені постановою КМ України № 866 від 23.09.2020р. «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», яка набрала чинності 26.09.2020р.
Пунктом 15-1 Порядку № 1740 передбачено, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.
Згідно з п.п.15-2, 15-3 Порядку № 1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:
б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»;
в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);
г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. 
Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.
Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.
Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах «в» і «г» пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, починаючи з 26.09.2020р., шляхом внесення змін до Порядку № 1740 законодавець визначив дієвий механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше (та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого житла), може не сплачувати збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу такого житла.
Для цього фізична особа має подати нотаріусу такі обов`язкові документи:
1) заяву про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);
2) відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло;
3) дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з місця проживання (після 1992 року).
Якщо ж особа помилково сплатила збір при посвідченні договору купівлі-продажу майна, то вона має право подати до органу ПФ України заяву про повернення коштів з бюджету.

Звертаючись після 26.09.2020р. про повернення з бюджету помилково сплачених коштів, саме платник повинен надати докази на підтвердження того, що помилився, коли сплачував збір, - передбачені пп.«в» п.15-2 Порядку № 1740 документи на підтвердження того, що він придбав житло вперше.

Відповідно до п.7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затв. постановою правління ПФ України № 21-2 від 27.09.2010р., суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Отже, саме на органи Пенсійного фонду покладено обов`язок прийняття рішень про наявність чи відсутність підстав для повернення коштів на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затв. наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013р. /Порядок № 787/, повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.
У разі повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

Матеріалами справи підтверджується, що 30.11.2022р. позивач звернулася до ГУ ПФ України у Львівській обл. із заявою про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 8352 грн. 00 коп., до якої долучила наступні документи: копію квитанції № ПН3025158 від 11.02.2022р.; інформаційну довідку № 314775696; копію паспорта; виписку з рахунку; копію договору купівлі-продажу (Т.1, а.с.14).
Листом № 1300-5604-8/124671 від 29.12.2022р. ГУ ПФ України у Львівській обл. повідомило позивача про відсутність підстав для повернення коштів. Підставами для відмови визначено, що позивачем не долучено довідки, які підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду, що охоплюють період з 1992 року та мають бути надані з усіх місць проживання з 1992 року по дату укладення договору купівлі - продажу.
У подальшому 31.03.2023р. ОСОБА_1 повторно звернулася до звернулася до ГУ ПФ України у Львівській обл. із заявою про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 8352 грн., до якої долучила наступні документи: копію квитанції № ПН3025158 від 11.02.2022р.; інформаційну довідку № 314775696; копію паспорта; виписку з рахунку; копію договору купівлі-продажу; копію витягу з Державного реєстру правочинів від 23.04.2004р.; копію довідки № 1 від 26.01.2023р.; копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.02.2005р.; витяг будинкової книги; копію довідки № 4 від 03.01.2023р. (Т.1, а.с.25 і на звороті).
Листом № 1300-5604-8/58202 від 25.04.2023р. ГУ ПФ України у Львівській обл. повідомило позивача, зокрема, про те, що нею не долучено відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, тому немає підстав для формування подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету (Т.1, а.с.167 і на звороті).

Водночас, апеляційний суд враховує, шо ОСОБА_1 на підтвердження того, що нерухоме майно – квартира за адресою: АДРЕСА_1 , придбана нею вперше, до заяв про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, поданих до пенсійного органу, долучила пакет документів, передбачених Порядком № 1740.
Зокрема, серед іншого, позивачем була надана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 314775696 від 10.11.2022р.

Не зважаючи на вказані обставини, відповідачем не було належним чином розглянуто заяву ОСОБА_1 від 31.03.2024р. (вхідний № 18726/8 від 05.04.2024р.), не надано оцінку доводам зазначеним у цій заяві та не перевірено право позивача на повернення збору згідно поданих нею документів, як особи, яка вперше придбавала житло.
Зокрема, відповідачем не спростовано, що ОСОБА_1 , купуючи квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , придбавала житло не вперше.
Також повторно відмовляючи у задоволенні заяви позивача, пенсійний орган не конкретизував, в чому полягають недоліки наданих документів, а тому така відмова носить формальний характер.

Таким чином, рішення ГУ ПФ України у Львівській обл., викладене в листі № 1300-5604-8/58202 від 25.04.2024р., про відмову у формуванні та скеруванні до органу державної казначейської служби подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, не ґрунтується на вимогах закону, є формальним, через що підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача сформувати подання до територіального органу ДКС України для повернення помилково сплачених коштів в розмірі 8352 грн., згідно з квитанцією № ПН3025158 від 11.02.2022р., на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 % від його вартості, апеляційний суд зазначає, що така вимога є передчасною, оскільки відповідач, відмовляючи у задоволенні заяви позивача, не перевірив право останньої на повернення коштів на підставі наданих документів.
Апеляційний суд звертає увагу, що рішення пенсійного органу містить лише інформацію щодо порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.
Також рішенням відповідача не сформовано висновку щодо заяви позивача про повернення сплачених коштів по суті, а саме щодо наявності чи відсутності правових підстав для повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна за договором купівлі-продажу квартири, за наявних документів.

Згідно ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Отже, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції відповідача.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання ГУ ПФ України у Львівській обл. повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.03.2024р. (вхідний № 18726/8 від 05.04.2024р.) про повернення коштів з бюджету (разом із додатками) із прийняттям за результатами її розгляду в установленому порядку рішення та врахуванням висновків, наведених в мотивувальній частині цього судового рішення.
При повторному розгляді заяви позивача також в обов`язковому порядку повинні бути враховані відповідачем висновки судового рішення. Такі твердження відповідають вимогам ч.4 ст.245 КАС України.

Вирішуючи наведений спір, апеляційний суд надає перевагу найбільш сприятливому для позивача тлумаченню законодавства, в зв`язку з чим дійшов до переконливого висновку про часткову обґрунтованість та підставність заявленого позову, через що останній підлягає до часткового задоволення.

Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що призвело до помилкового вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Враховуючи результат апеляційного розгляду, та в силу приписів ст.139 КАС України слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 1073 грн. 60 коп. (Т.1, а.с.28, 34) та за подачу апеляційної скарги в розмірі 1609 грн. 50 коп. (Т.1, а.с.236, 242), всього – 2683 грн. 10 коп.
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь позивача всю суму сплаченого судового збору, оскільки, незважаючи на часткове задоволення позовних та апеляційних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок неправомірної відмови суб`єкта владних повноважень, а спір по суті вирішено на користь позивача, тоді як прийняття рішення про часткове задоволення позову пов`язується виключно із способом захисту порушених прав. Також за таких умов правильним є застосування принципу визначення розміру судових витрат (виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог, який стосується часткового задоволення судом вимог немайнового характеру, за якого визначити у відсотковому відношенні суму судового збору є неможливо).

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.ст.243, 311, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2024р. в адміністративній справі № 380/29639/23 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл., викладене в листі № 1300-5604-8/58202 від 25.04.2024р., про відмову у формуванні та скеруванні до органу державної казначейської служби подання про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.03.2024р. (вхідний  № 18726/8 від 05.04.2024р.) про повернення коштів з бюджету (разом із додатками) із прийняттям за результатами її розгляду в установленому порядку рішення та врахуванням висновків, наведених в мотивувальній частині цього судового рішення.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місцепроживання: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. (юридична адреса: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10; код ЄДРПОУ 13814885) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 1073 грн. 60 коп. та за подачу апеляційної скарги в розмірі 1609 грн. 50 коп., всього – 2683 (дві тисячі шістсот вісімдесят три) грн. 10 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. Б. Хобор  	
Дата складання повного тексту судового рішення: 02.12.2024р.