ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції - Шубочкіна Т.В.
Суддя-доповідач - Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  16 грудня 2024 року                                                  Справа № 363/4856/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді                    Епель О.В., 
суддів:                                          Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року у справі

за позовом           ОСОБА_1 

до                    Головного управління Національної поліції в Київській області

про                    визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :
         Історія справи.
1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - Відповідач) в якому просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГВА №134055   від 13.09.2024.
2. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області  адміністративний позов задоволено.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в разі наявності факту чи з метою недопущення факту порушення прав та свобод особи від порушень і протиправних посягань, кожен має право звернутися до органу Національної поліції з метою захисту, а відповідний орган Національної поліції має обов`язок відреагувати на таке звернення і вжити визначених законодавством заходів для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. 
При цьому, суд відзначив, що інспектором, який  прибув на виклик, не було відібрано пояснень у заявниці та у свідків події, тобто не вжито заходів для перевірки причин здійснення виклику поліції. Крім того, оскаржувана постанова не містить зазначення яке конкретно повідомлення Позивачки було неправдивим, Відповідачем не надано та матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 було викликано поліцію знаючи про те, що в цьому немає ніякої необхідності.
3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні адміністративного позову- відмовити повністю.
В обґрунтування своїх вимог Апелянт зазначає, що з доданих ним до відзиву були долучені відеозаписи з портативного відеореєстратора вбачається, що поліцейським було з`ясовано наявність умислу Позивачки на повідомлення поліції неправдивих відомостей,  була проведена належна оцінка наявних доказів та повне, всебічне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи, зокрема, Позивачкою не надані дані, які були б обґрунтованою правдивою підставою для виклику екстрених служб, а саме поліції. 
Також Апелянт зазначив, що на відеозаписах зафіксовані пояснення матері ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в яких остання вказала, що жодних дій психологічного чи фізичного насильства до ОСОБА_1 з боку її чоловіка вчинено не було.
Крім того, Апелянт наполягає, що процедура розгляду справи була дотримана: роз`яснено права, повідомлено зміст правопорушення, оголошено рішення. Водночас, недоліки оформлення спірної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправний такого рішення, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду прийнято за неповно та неправильно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
                 4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2024 та від 02.12.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
5. Позивачкою подано відзив на апеляційну скаргу у якому вона просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити та закрити апеляційне провадження за скаргою Головного управління Національної поліції в Київській області, наполягаючи на тому, що оскаржуване рішення суду є законним та обґрунтованим.
6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
8. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи,   13.09.2024 року, інспектором Вишгородського РУП ГУНП в Київській області відносно позивача ОСОБА_1 було складено постанову про адміністративне правопорушення серії ГВА №134055 за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., з якої вбачається, що 13.09.2024 року о 19:45 год. громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спецлінію 102.  
9. Позивачка, вважаючи вказану постанову протиправною, звернулася до суду з цим позовом.
10. Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У частині першій статті 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ст. 183 цього Кодексу.
У ст. 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду апеляційної інстанції.
11. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє колегії суддів прийти до правового висновку, що достатньою та необхідною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за завідомо неправдивий виклик поліції є наявність в її діях відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та ст.ст. 73, 74 КАС України.
При цьому об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику поліції і такі дії спрямовані на зрив нормальної роботи поліції. Тобто, правопорушник викликає поліцію нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу правопорушника, який повідомляє певну інформацію поліції, усвідомлюючи, що така інформація є неправдивою і бажаючи даремного виїзду поліції на місце виклику.
12. Перевіряючи доводи апеляційної скарги та усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції обставин цієї справи, колегія суддів, дослідивши відеозапис з нагрудної камери, наданий Відповідачем, та перевіривши інші матеріали справи, установила, що підставою для виклику поліції стали скарги Позивачки на те, що між нею та ОСОБА_3 виник конфлікт під час якого вчинялися дії, які полягали в застосуванні фізичної сили, що не спростовано Апелянтом.
13. Разом з тим, з матеріалів справи, зокрема з доказів наданих Відповідачем, не вбачається, що вказаний виклик був здійснений Позивачкою з метою зриву або ускладнення нормальної роботи органів поліції.
14. Тобто, в цьому випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КАС України за яке ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності спірною постановою. 
15. Надаючи оцінку всім доводам Апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 
16. Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності правових підстав для скасування спірної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриття провадження в адміністративній справі про притягнення її до адміністративної відповідальності.
17. Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.          
18. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Київській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року - без змін.
19. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки колегія суддів дійшла до висновку про відсутність правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області - залишити без задоволення, а рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.
Судове рішення виготовлено 16 грудня 2024 року.

Головуючий суддя                                                                   О.В. Епель

Судді:                                                                                                 О.В. Карпушова

                                                                                                    Є.І. Мєзєнцев