ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

16 грудня 2024 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 734/3176/13-ц
Головуючий у першій інстанції – Бузунко О.А.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/761/24

Суд у складі:
головуючого - судді Євстафіїва О.К.,
суддів:                      Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,
за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс»,
заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс»,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс»,

на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 12 березня 2024 року, дата складання повного її тексту: 12.03.2024, місце постановлення: смт Козелець,

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (далі за текстом – ТОВ «Дебт Форс») звернулося до суду з заявою про заміну стягувача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі за текстом - ТОВ «Вердикт Капітал) на його правонаступника – ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому листі, виданому у справі № 734/3176/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11315757000. Заява обґрунтована тим, що 11.12.2013 Козелецьким районним судом Чернігівської області ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 11315757000 на користь ПАТ «Дельта Банк». 13.05.2019 ухвалою цього ж суду у цій справі замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) - ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал». 07.02.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» укладено договір № 07-02/23 про відступлення права вимоги, за яким останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і за вищевказаним кредитним договором. 17.05.2023 ТОВ «Кампсіс Фінанс» і ТОВ «Дебт Форс» укладено договір № 17-05/23 про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило, а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги, серед інших, і за кредитним договором № 11315757000. 01.11.2023 рішенням єдиного учасника № 8 ТОВ «Кампсіс Фінанс» змінило назву на ТОВ «Кампсіс Лігал». 07.11.2023 Козелецьким районним судом Чернігівської області відмовлено ТОВ «Дебт Форс» у заміні сторони виконавчого провадження (стягувача) у цій справі за недоведеністю його вимог. ТОВ «Дебт Форс» відомо, що було відкрито виконавче провадження № 54814614 за виконавчим листом № 734/3176/13-ц, яке завершене на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто заборгованість за цим листом не погашена; інших виконавчих проваджень немає. У справі наявний дублікат виконавчого листа, виданий 19.08.2021, тому строк пред`явлення його до виконання - до 19.08.2024, тож він не пропущений.
Оскаржуваною ухвалою у задоволені заяви відмовлено. Постановляючи її, суд послався на те, що натепер відсутня можливість задоволення вимог ТОВ «Дебт Форс» у зв`язку з тим, що у поданій ним заяві відсутня вимога про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа, про який йдеться, до виконання. 
В апеляційній скарзі ТОВ «Дебт Форс» просить скасувати вказану ухвалу і прийняти постанову про задоволення його вимог. Доводи скарги зводяться до такого:
- строк пред`явлення виконавчого листа, що є об`єктом судового розгляду, до примусового виконання не пропущений,
- виконання судового рішення – це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, а тому невиконання судових рішень, що є остаточними й обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
У судове засідання учасники справи не з`явилися.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню.
У справі встановлено таке.
Заочним рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 11.12.2013 у справі № 734/3176/13-ц задоволено позов ПАТ « Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11315757000 від 18.03.2008 та стягнуто з останнього на користь ПАТ «Дельта Банк» грошові кошти в сумі 47319 грн 13 коп. та 473 грн 19 коп. витрат по сплаті судового збору (арк. 59-61 т. 1).
Ухвалою того ж суду від 13.05.2019 замінено стягувача ПАТ « Дельта Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні № 54814614, що відкрите на підставі виконавчого листа № 734/3176/13-ц, виданого 01.06.2017 цим же судом на виконання вищевказаного рішення (арк. 101-102 т. 1).
На підставі згаданого рішення суду цим же судом 08.07.2021 видано дублікат виконавчого листа № 734/3176/13-ц (його копія на арк. 10 зворот – 11 т. 2).
Згідно з копією договору ТОВ «Вердикт Капітал» з ТОВ «Кампсіс Фінанс» № 07-02/23 від 07.02.2023 й актом прийому – передачі реєстру боржників до нього, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс» право вимоги до позичальників за зобов`язаннями, передбаченими кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 11315757000 від 18.03.2008 (арк. 14-16 т. 2).
Відповідно до копії договору ТОВ «Кампсіс Фінанс» з ТОВ «Дебт Форс» № 17-05/23 від 17.05.2023 про відступлення (купівлю – продаж) прав вимоги, додаткової угоди й акту прийому – передачі реєстру боржників до нього, ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс» право вимоги до позичальників за зобов`язаннями, передбаченими кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 11315757000 від 18.03.2008 (арк. 17-19 т. 2).
01.11.2023 рішенням єдиного учасника ТОВ «Кампсіс Фінанс» змінено назву останнього на ТОВ «Кампсіс Лігал» (його копія на арк. 23 т. 2).
Відповідно до копії витягу з автоматизованої системи виконавчого провадження від 04.01.2024, згідно з інформацією про виконавче провадження № 54814614, що відкрите на підставі виконавчого листа, що є об`єктом судового розгляду, воно було відкрите 03.10.2017 постановою виконавця Козелецького відділу державної виконавчої служби та 02.05.2020 постановою виконавця цього ж Відділу виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (арк. 12 зворот - 13).
Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, і встановлених у справі обставин доводить суд таких висновків.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10 зробила висновок про те, що особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження (п. 75).
- враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі), в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі (п. 94);
- якщо ж виконавче провадження на закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва (п. 95).
Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити й таке.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції»). Європейський суд з прав людини вказує, що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним стосовно однієї зі сторін (пункт 63 рішення від 28.07.1999 в справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»).
Пунктом 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частина 1 ст. 19 ЦПК України приписує, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
З наведеного випливає, що ТОВ «Дебт Форс» як новий кредитор за кредитним договором № 11315757000 від 18.03.2008 має право на заміну на нього стягувача у виконавчому листі у цій справі.
З огляду на викладене оскаржувана ухвала підлягає скасуванню як така, що постановлена з недотриманням норм процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 376 ч. 1 п. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» задовольнити; ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 12 березня 2024 року скасувати; заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» задовольнити.
Замінити у виконавчому листі № 734/3176/13-ц стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його процесуального правонаступника – Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», код 43577608 (Харківське шосе, буд. 201/203, літера 2 А, офіс 602, м. Київ, 02121).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її складення.

Дату прийняття постанови визначено згідно з приписом ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Головуючий:                                    Судді: