П О С Т А Н О В А
                                 І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
16 червня 2023 року                                                                                   м. Київ
 
Справа № 752/16568/22
Провадження: № 33/824/1915/2023
                                       
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідомої Т. О., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  
на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2023 року, винесену під головуванням судді Токмана Ю. Ф., 
про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
у с т а н о в и в:
 
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,8 грн.
Не погодившись із таким судовим рішенням, 28 лютого 2023 року ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не дотримання вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, просив скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що він не керував автомобілем, а за кермом перебував його товариш ОСОБА_2 . Зазначав, що він не відмовлявся від проходження огляду, оскільки не перебував у стані сп`яніння. При цьому, працівники поліції ставились до нього упереджено та сприймали його звичайний стан, як стан сп`яніння. 
ОСОБА_1  також подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що скаржник з текстом оскаржуваної постанови ознайомився лише 18 лютого 2023 року. Разом з тим, він не зміг взяти участь у судовому засіданні, оскільки розгляд справи відбувся під час повітряної тривоги. 
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.
У відповідності до вимог ст. 289 КУпАП у разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Обмеження на реалізацію право на оскарження, яке може полягати у не поновленні строку скаржнику, порушить саму суть права. Фактично, без поновлення строку на подання апеляційної скарги, скаржник буде позбавлений на реалізацію важливого елемента права на справедливий суд, як право на звернення до апеляційного суду за захистом своїх прав. 
З метою доступу до правосуддя, суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постановирайонного суду пропущений скаржником з поважних причин.
За таких обставин, клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.
В судовому засіданні  ОСОБА_1 та його адвокат Петрик В. В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Вислухавши пояснення  ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД№073249, 31 жовтня 2022 року о 10:55,  ОСОБА_1  керував автомобілем «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Києві по вул. Академіка Заболотного, 48А з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та даних, зафіксованих на відеозапису події,  визнав доведеним факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та в межах санкціі вказаноі статті визначив розмір стягнення. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, в точній відповідності з законом.
Згідно п. 2.5  ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Підстави та процедура проведення огляду на стан сп`яніння регламентована ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за текстом Інструкція), якою передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
На наявному в матеріалах справи відеозаписі з нагрудної камери поліцейського убчається, що відеозапис починається з моменту того, як правцівники патрульної поліції везуть ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду, тобто, самої пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння, а також підстав для проходження такого огляду працівниками поліції не зазначено.
Окрім того, в матеріалах провадження відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 в подальшому відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Відмова ОСОБА_1 не була зафіксована на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, свідків вказаної обставини залучено не було. Окрім того, на відеозаписі з бодікамери убачається, що після того, як лікар зазначила про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, останній заперечив цю обставину та запитав чи може він пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.  
02 травня 2023 року апеляційним судом було направлено запит завідувачу наркологічного відділення №5 КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» для отримання інформації про проходження огляду ОСОБА_1 та про необхідність забезпечення явки лікаря-нарколога, до якого було доставлено ОСОБА_1 для проходження огляду, в судове засідання призначене на 22 травня 2023 року.
16 травня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла відповідь від 05 травня 2023 року в.о. директора КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», до якої долучено інформаційну добровільну згоди пацієнта на проведення діагностки, лікування та на проведення операції та знеболення. Однак в графі щодо інформаційної згоди містяться слова «Відмовляюсь ОСОБА_1 », виконані невстановленою особою, графа підпису не заповнена. В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив написання такого тексту.
Лікар-нарколог в судове засідання призначене на 22 травня 2023 року не з`явилась.
29 травня 2023 року апеляційним судом було направлено запит завідувачу наркологічного відділення №5 КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» з метою отримання відеозапису із кабінету КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.
Згідно до відповіді від 02 червня 2023 року в.о. директора КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», яка надійшла на адресу суду 14 червня 2023 року, записи з камер спостереження, що встановлені у відділенні медичних оглядів, за 31 жовтня 2022 року видалені, у зв`язку із закінченням терміну зберігання. 
Отже, в матеріалах справи на підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження огляду є тільки інформація, яка міститься в листі-відповіді в. о. директора КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 05 травня 2023 року, що не може бути беззаперечним підтвердженням вказаного факту, оскільки відмова від проходження огляду повинна бути зафіксована належним чином, зокрема, за допомогою технічних засобів відеозапису, або ж у присутності двох свідків, яких залучено не було.
Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать про порушення працівниками поліції процедури огляду водія на стан сп`яніння, та не містять достовірних доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, а тому в суд першої інстанції не мав достатніх підстав вважати доведеним факт порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.
Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях       ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими,  а відтак постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2023 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Клопотання адвоката ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2023 року задовольнити. 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2023 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2023 року,  якою ОСОБА_1 визнано винуватим вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,  скасувати.
Провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                            Т.О. Невідома