ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 595/1711/24	Головуючий у 1-й інстанції Созанська Л.І. 	
Провадження № 33/817/861/24 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 — адвоката Рекуша О.Р. на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Згідно постанови, 11 жовтня 2024 року о 23 год. 54 хв. в с. Переволока по вул. Шкільна, 30 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проведено на місці у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, результат огляду 0,32 проміле, із результатом згідний на місці, в медичний заклад їхати не бажав, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 — адвокат Рекуш О.Р. просить скасувати постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2024 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:
в матеріалах справи відсутній сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку спеціального технічного приладу Драгер 6810;
із відеозаписів вбачається, що спеціальний технічний прилад Драгер 6810 має механічні пошкодження та перев`язаний скотчевою стрічкою;
результат огляду у 0,32 проміле не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий є в межах похибки;
ОСОБА_1 з результатом огляду був не згідний;
працівники поліції схиляли ОСОБА_1 до того, щоб він висловив згоду з вказаними результатами огляду;
працівники поліції належним чином не роз`яснили ОСОБА_1 його право пройти огляд у медичному закладі;
з відеозаписів наявних у матеріалах справи вбачається, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння;
із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупинити;
постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3245845 від 12 жовтня 2024 року, згідно рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2024 року скасована.

Заслухавши доводи захисника Рекуша О.Р., який просив проводити розгляд у відсутності ОСОБА_1 і задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків. 

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 148623 від 12 жовтня 2024 року; рапорті старшого інспектора чергового ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Корчинського В.К. від 12 жовтня 2024 року; результаті тесту № 9481 на алкоголь від 12 жовтня 2024 року, проведеного приладом «Dragеr Alcotest 6810» № ARBL-0858; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, адресованого КНП «Бучацькій міській лікарні» від 12 жовтня 2024 року; матеріалах відеофіксацій, долучених до матеріалів справи.
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою. 
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається. 
Щодо доводів апелянта про те, що із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупинити, а також те, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3245845 від 12 жовтня 2024 року, згідно рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2024 року скасована, суд апеляційної інстанції оцінює критично, з огляду на наступне.
Так, відповідно до ст.35 Закону України “Про Національну поліцію” однією з підстав для зупинки транспортного засобу є порушення водієм правил дорожнього руху.
Пунктом 21.11(б) Правил дорожнього руху України заборонено перевозити неповнолітню дитину, яка не досягла 14 річного віку та немає росту 145 см, на передньому сидінні автомобіля без спеціального спорядження.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для перевірки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 було те, що ОСОБА_1 11 жовтня 2024 року о 23 год. 54 хв. в с. Переволока по вул. Шкільна, 30, керуючи транспортним засобом марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , перевозив неповнолітню дитину з порушенням вимог п.21.11. (б) ПДР.
Зі змісту наданого стороною захисту рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2024 року видно, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА №3245845 від 12 жовтня 2024 року скасована у зв`язку з тим, що на підтвердження законності оскарженої ОСОБА_1 відповідач в адміністративній справі — ГУНП в Тернопільській області надав суду відеозапис, з якого не вбачається, що саме під час керування транспортним засобом дитина перебувала на передньому сидінні і її ріст був меншим 145 см, ніякі вимірюванні не проводились.
Разом з тим, наявні в справі про адміністративне правопорушення відеозаписи реєстратора патрульного автомобіля (файл XDUT9513.MP4) та відеофіксації з нагрудних камер працівників поліції (файл 0000000_0000002024101 2001038_0002.MP4 з 00:10:55 год) містять відомості про те, що в момент зупинки автомобіля під керуванням на передньому сидінні є пасажир і після зупинки зафіксовано розмову ОСОБА_1 із працівником поліції, який щодо підстави зупинки транспортного засобу оголосив ОСОБА_1 , що дитина без спеціального спорядження сидить на передньому кріслі, з чим останній був згідний.
Враховуючи наведені обставини в їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що в даному випадку при виявленні на передньому сидінні автомобіля дитини у працівників поліції були підстави, передбачені п.1 ч.1 ст.35 Закону про поліцію, для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а той факт що після цього поліцйеський не вжив усіх необхідних заходів для належного фіксування доказів порушення (не провів заміри росту дитини), що стало підставою для скасування його постанови, не спростовує наявність законних підстав для зупинки автомобіля і проведення відповідної перевірки. 
Виходячи із вищенаведеного, доводи захисника про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів законності зупинки поліцейським транспортного засобу суд апеляційної інстанції оцінює критично.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 з результатом огляду був не згідний, а також те, що працівники поліції належним чином не роз`яснили ОСОБА_1 його право пройти огляд у медичному закладі, суд апеляційної інстанції оцінює критично з огляду на наступне.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, (далі – Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 148623 від 12 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 11 жовтня 2024 року о 23 год. 54 хв. в с. Переволока по вул. Шкільна, 30 керував транспортним засобом марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проведено на місці у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, результат огляду 0,32 проміле, із результатом згідний на місці, в медичний заклад їхати не бажав, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.
Як убачається з інформації з роздруківки приладу «Alcotest 6810», результат продуття ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 0,32% проміле, який останнім підписано без зауважень.
Також, як вбачається із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у ОСОБА_1 виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння як: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, результати огляду на стан сп`яніння 0.32 проміле, акт підписаний ОСОБА_1 в графі «З результатами згоден» без будь-яких зауважень, що свідчить про його згоду із даними результату проведеного огляду (а.с.5).
Із наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції, при спілкуванні з водієм виявили у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння і йому було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням алкотестеру «Драгер», результат позитивний – 0,32 проміле. З даним результатом ОСОБА_1 був згідний, і на пропозицію працівника поліції проїхати в медичний заклад для проходження огляду, категорично відмовився (файл 0000000_00000020241012001038_0002.MP4 з 00:10:40 год). 
Крім того, апеляційний суд зауважує, що на час проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не ставив під сумнів законність походження приладу Драгер та не висував вимог щодо незгоди із результатами тестування, а навпаки пояснив, що вживав алкогольний напій. 
До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.
Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.
Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апелянта про те, що працівники поліції схиляли ОСОБА_1 до того, щоб він висловив згоду з вказаними результатами огляду, оскільки з наявних у матеріалах цієї справи відеозаписів нагрудних камер працівників поліції не вбачається з боку працівників поліції тиску на ОСОБА_1 . Також, з цих відеозаписів видно, що зафіксовані ними події узгоджуються з даними протоколу. Крім того, стверджуючи в апеляційній скарзі, що дії працівників поліції були незаконними апелянт не наводить жодних відомостей про оскарження таких дій поліції в порядку, передбаченому КАС України, або до правоохоронних органів вищого рівня. 
Суд апеляційної інстанції не бере до уваги твердження апеляційної скарги про те, що з відеозаписів наявних у матеріалах справи вбачається, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до п.2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Окрім цього, ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук), які були визначені поліцейським підставою для направлення на огляд на стан сп`яніння зафіксовані як в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП Бучацька міська лікарня від 12 жовтня 2024 року так і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який ОСОБА_1 підписано без зауважень.
Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутній сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку спеціального технічного приладу Драгер 6810 аналогічні доводам сторони захисту в суді першої інстанції, яким в оскарженій постанові суду надано правильну оцінку і відхилено з наведенням належних і достатніх мотивів, з якими апеляційний суд погоджується. 
Доводи сторони захисту про те, що результат огляду у 0,32 проміле не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий є в межах похибки, також були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується. 
Інші доводи апеляційної скарги, які перевірені в ході апеляційного розгляду, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.
Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
       
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 — адвоката Рекуша О.Р. залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя