ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

28 листопада 2024 року 	м.Суми	

Справа №581/17/24 
Номер провадження 22-ц/816/1190/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Рунова В. Ю. 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО»,
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО»
на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 20 лютого 2024 року в складі судді Бутенка Д.В., ухвалене у селищі Липова Долина, повний текст якого складено 20 лютого 2024 року,

                                                               в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_1 , через свого представника – адвоката Васильця С.О., звернувся до суду з позовом до ТОВ «СК-АГРО» про стягнення орендної плати, пені, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та судових витрат.
Свої вимоги мотивував тим, що він є власником земельної ділянки площею 3,0109 га (кадастровий номер: 5923285600:01:004:0240), яку 22 липня 2013 року строком на десять років передав в оренду відповідачу ТОВ «СК-АГРО», підписавши відповідний договір оренди землі. Відповідно до умов договору орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року та підлягає індексації, розмір орендної плати встановлено у розмірі 5% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що становить 3555 грн 73 коп. Станом на день пред`явлення позову виникла заборгованість по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою, зокрема, за період з 01 січня 2021 року по 22 липня 2023 року заборгованість складає 13622 грн 62 коп, яку відповідач добровільно відмовляється сплачувати. Зазначав, що згідно з п.14 договору оренди землі у разі невнесення орендної плати у строки, визначені вказаним договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення, яка становить за період з 31 грудня 2021 року по 31 грудня 2023 року 6853 грн 99 коп. Також відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Посилаючись на зазначені обставини та збільшивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою площею 3,0109 га (кадастровий номер: 5923285600:01:004:0240) на загальну суму 53084 грн 70 коп., з яких: заборгованість по орендній платі за період з 01 січня 2021 року по 22 липня 2023 року у розмірі 32274 грн 24 коп., пеня за порушення строків виплати орендної плати у розмірі 15585 грн 48 коп., інфляційні збитки за порушення строків виплати орендної плати у розмірі 4104 грн 06 коп., три проценти річних за порушення строків виплати орендної плати у розмірі 1120 грн 92 коп., а також понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 грн 20 коп та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн 00 коп.
Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 20 лютого 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_2 3911 грн 85 коп. орендної плати за 2021 рік (із урахуванням індексів інфляції), 4501 грн 67 коп. орендної плати за 2022 рік (із урахуванням індексів інфляції), 2156 грн 16 коп. орендної плати за 2023 рік (із урахуванням індексів інфляції), 1456 грн 28 коп. пені за прострочення виплати орендної плати за 2021 рік, 1258 грн 00 коп. пені за прострочення виплати орендної плати за 2022 рік, 1040 грн 68 коп. індексу інфляції за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік, 228 грн 86 коп. індексу інфляції за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік, 08 грн 62 коп. індексу інфляції за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік, 117 грн 36 коп. 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік, 135 грн 05 коп. 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік, 04 грн 42 коп. 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік.
Стягнуто з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_2 339 грн 14 коп. повернення судового збору та 3000 грн витрат за надану професійну правничу допомогу.
В апеляційній скарзі ТОВ «СК-АГРО», посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та прийняте нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, судові витрати покласти на позивача.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що протягом усього строку дії договорів оренди відповідач нараховував і сплачував орендну плату первісному орендодавцю своєчасно та в більшому розмірі, ніж передбачено договором. Факт здійснення виплат на користь позивача у вказаних розмірах також визнається та не оскаржується позивачем. Відповідач не порушив умови договору оренди та не допускав прострочення сплати орендної плати за відповідний період, оскільки за попередній період була здійснена переплата.
Вважає, що в оскаржуваному рішенні індексація орендної плати розрахована у пропорційному збільшенні, починаючи з моменту укладення додаткової угоди до договору оренди землі, що прямо суперечить законодавству та судовій практиці.
Також не погоджується з обрахунком пені за прострочення сплати орендної плати. Наводить свої розрахунки, згідно яких розмір пені за період з 09 січня 2023 року по 08 січня 2024 року складає 1573,61 грн.
Вважає заявлені представником позивача витрати на правничу допомогу завищеними, необґрунтованими, рішення суду в частині їх відшкодування таким, що не відповідає обставинам справи.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача – адвокат Василець С.О., просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 3,0109 га (кадастровий номер: 5923285600:01:004:0240) (а.с.9,10).
22 липня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ «СК-АГРО» укладено договір №00864 оренди землі, на підставі якого ОСОБА_1 передав зазначеному товариству у користування строком на 10 років земельну ділянку загальною площею 3,0109 га (з них, рілля 3,0109 га (кадастровий номер: 5923285600:01:004:0240). Згідно з п.9-14,36,44 орендна плата вноситься орендарем у формі та в розмірі 3555 грн 73 коп, що становить 5 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою; обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації; орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року; передача продукції та надання послуг у рахунок орендної плати оформляється відповідними актами; розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни умов господарювання, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршенням стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках передбачених законом; у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення; зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін; цей договір набирає чинності після підписання сторонами з подальшою державною реєстрацією права оренди (а.с.11-12,13,14).
Згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 22 березня 2023 року та на 27 листопада 2023 року ОСОБА_1 у 2021-2023 роках орендна плата ТОВ «СК-АГРО» не нараховувалася та не сплачувалася (а.с.15,16).
Із тексту листа ТОВ «СК-АГРО», надісланого ОСОБА_1 від 16 лютого 2023 року № 455, товариство за період дії договору ОСОБА_1 переплатило орендну плату на суму 7638 грн 69 коп, яка буде зарахована в рахунок орендної плати за 2022 рік (а.с.17).
Рішенням державного реєстратора Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області від 29 вересня 2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «СК-АГРО» зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 3,0109 га (кадастровий номер: 5923285600:01:004:0240) на строк 10 років з правом передачі у суборенду, індексний номер 6127986, підставою вчинення реєстраційної дії було укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» договору оренди землі № 00864 від 22 липня 2013 року (а.с.54-55).
Відповідно до довідки про нарахування та сплату орендної плати ОСОБА_1 по договору оренди землі від 22 липня 2013 року, виданої ТОВ «СК-АГРО» вбачається, що сума що мала бути нарахована/сплачена за договором оренди становить 17778 грн 65 коп, сума виплаченої орендної плати становить 41184 грн 97 коп, сума переплати становить 33383 грн 82 коп (а.с.40 зворотна сторона).
Ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виплатив за 2021-2023 роки узгоджений договірний розмір орендної плати, який підлягає стягненню в судовому порядку. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, з відповідача підлягає стягненню договірний розмір пені, а відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України - інфляційні втрати та три відсотки річних.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі – ЗК України), Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).
За змістом ст.ст. 21 Закону України «Про оренду землі» , орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. 
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. 
Як вбачається із матеріалів справи, змісту укладеного між сторонами договору оренди землі та додаткових угод, відповідач у порушення п.9,10,11 укладеного правочину повно та своєчасно до 30 грудня 2021 року, 30 грудня 2022 року, 30 грудня 2023 року та протягом розгляду даної справи добросовісно не виплатив узгоджений договірний розмір орендної плати за 2021 рік у сумі 3911 грн 85 коп. із урахуванням індексів інфляції за рік, в якому використовувалася земельна ділянка позивача (сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції = 3555.73 * 1.10015334 (сукупний індекс інфляції за період із 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року) = 3911.85 грн) (із урахуванням податків та обов`язкових платежів, які необхідно нарахувати та сплатити відповідачу як податковому агенту), а не помилково обрахованого розміру орендної плати заявленої у позові - 10765 грн 30 коп.; за 2022 рік в сумі 4501 грн 64 коп. із урахуванням індексів інфляції за рік, в якому використовувалася земельна ділянка позивача (сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції = 3555.73 * 1.26603244 (сукупний індекс інфляції за період із 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року) = 4501.67 грн) (із урахуванням податків та обов`язкових платежів, які необхідно нарахувати та сплатити відповідачу як податковому агенту), а не помилково обрахованого розміру орендної плати заявленої у позові – 13629 грн 22 коп., та за 2023 рік в сумі 2156 грн 16 коп. із урахуванням індексів інфляції за рік, в якому використовувалася земельна ділянка позивача (сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції = 2074.17 * 1.03952932 (орендна плата із сукупним індексом інфляції за період із 01 січня 2023 року по 22 липня 2023 року (дату закінчення строку дії договору оренди землі (п.8,44 договору) = 2156.16 грн) (із урахуванням податків та обов`язкових платежів, які необхідно нарахувати та сплатити відповідачу як податковому агенту), а не помилково обрахованого розміру орендної плати заявленої у позові – 7879 грн 72 коп. 
Саме ці правильно обраховані судом договірні розміри орендної плати із урахуванням індексів інфляції за 2021,2022 та 2023 роки підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в якості ефективного договірного способу захисту порушеного права на своєчасне та повне отримання орендної плати за користування належною йому земельною ділянкою, оскільки доказів у підтвердження зворотного відповідач суду не надав (а.с.4-43). 
Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що зобов`язання відповідача перед позивачем було виконано в повному обсязі, оскільки орендна плата за 2021-2022 роки була сплачена наперед протягом 2016-2020 років, слід зазначити наступне.
Відповідачем не заперечувалося, що у 2021-2022 звітному роках орендна плата не перераховувалася.
Норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та положення договорів оренди не містять заборони на сплату орендної плати авансом за наступні роки користування земельною ділянкою. Проте, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що сплачена в більшому розмірі орендна плата є авансовим платежем. Товариством не було обґрунтовано, за який конкретно період використання товариством земельної ділянки в майбутньому були виплачені кошти. Також не доведено і наявності згоди ОСОБА_2 на сплату ТОВ «СК-АГРО» у 2016-2020 роках орендної плати за наступні роки користування належною земельною ділянкою, тому колегія судів відхиляє доводи відповідача стосовно дострокового виконання ним своїх зобов`язань та відсутності заборгованості з виплати орендної плати за 2021-2022 роки.
Стосовно доводів апеляційної скарги, що індексації підлягає орендна плати за кожен рік окремо з врахуванням індексу інфляції за відповідний період, то саме таким способом суд першої інстанції і обраховував орендну плату із урахуванням індексів інфляції.
Враховуючи встановлення факту порушення відповідачем умов договору оренди в частині своєчасної сплати орендної пати за 2021-2023 роки, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені. Наведений судом розрахунок та розмір пені відповідають умовам укладеного договору і відповідачем не спростовані. 
Стосовно доводів відповідача, що з врахуванням ст. 258 ЦК України пеня підлягає стягненню за один рік прострочення, колегія суддів зауважує, що відповідачем клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності не заявлялося.
Також суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання по виплаті орендної плати за 2021-2023 роки на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України слід стягнути інфляційні втрати та 3% річних.
Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що заявлені представником позивача витрати на правничу допомогу є завищеними, необґрунтованими, рішення суду в частині їх відшкодування таким, що не відповідає обставинам справи. Суд першої інстанції зменшивши заявлений до стягнення позивачем розмір витрат на правничу допомогу до 3000 грн врахував складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт по підготовці позову та процесуальних документів у ньому, ціну позову та значення справи для сторін, клопотання відповідача про зменшення розміру витрат за надану правничу допомогу, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення в цій частині.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.
Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Враховуючи те, що справа є малозначною, відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367-369, п. 1 ч. 1 ст. 374,   ст. ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

                                                                     п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» залишити без задоволення.
Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 20 лютого 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.  

Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   В. Ю. Рунов