УХВАЛА
21 жовтня 2024 року
м. Київ
справа № 346/2478/20
провадження № 51-3704 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів:                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 травня 2024 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 10 липня 2024 року, 
встановив: 
У касаційній скарзі захисник порушує питання про зміну оскаржуваних судових рішень.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4 та 5 ч. 2, ч. 3 зазначеної статті.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. Якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі.
Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано.
Як убачається з касаційної скарги, як на підставу для зміни судових рішень захисник посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, однак не наводить правового обґрунтування цій підставі з огляду на положення ст. 414 КПК.
Натомість захисник, з посиланням на Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), вказує що по двох епізодах кримінальне провадження слід закрити, проте, з посиланням на КПК не обґрунтовує підстави для закриття, та допускає суперечність, оскільки у прохальній частині просить виключити із судових рішень посилання щодо вчинення його підзахисним одного епізоду від 11 березня 2022 року.
Крім того, прохальна частина касаційної скарги захисника не відповідає положенням ст. 436 КПК, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції.
За змістом ч. 3 ст. 427 КПК захисник має зазначити чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 травня 2024 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 10 липня 2024 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                   ОСОБА_3