УХВАЛА
1 жовтня 2024 року
м. Київ
справа № 725/7292/22
провадження № 61-12596ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якобишена Тетяна Дмитрівна, на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 лютого 2024 року та постанову Чернівецького апеляційного 
суду від 3 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та за зустрічним позовом  ОСОБА_1  до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання права особистої приватної власності на транспортний засіб, 
ВСТАНОВИВ:
2 вересня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якобишена Т. Д., засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 лютого 2024 року 
та постанову Чернівецького апеляційного суду від 3 червня 2024 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу 
(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 272 ЦПК України за заявою 
учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі 
у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувану постанову Чернівецький апеляційний суд прийняв 3 червня 2024 року, повний текст якої складено 10 червня 2024 року; забезпечено надання загального доступу 
8 серпня 2024 року.
З касаційною скаргою представник ОСОБА_1 адвокат Якобишена Т.  Д. звернулася 2 вересня 2024 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, водночас порушує питання про поновлення цього строку і зазначає, що отримала копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції 8 серпня 2024 року через підсистему «Електронний суд» та надає виписку з підсистеми «Електронний суд», однак із зазначеної виписки не вбачається, що постанова Чернівецького апеляційного суду від 3 червня 2024 року була отримана ОСОБА_1 чи його представником адвокатом Якобишеною Т. Д. 8 серпня 2024 року. Отже заявник 
не надала докази, які підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення,а також інших доказів на підтвердження причин пропуску строку на касаційне оскарження, зокрема доказів порушення апеляційним судом порядку вручення копії судового рішення, передбаченого статтею 272 ЦПК України.
На стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження Верховний Суд не має можливості перевірити наявність чи відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження надсилання/вручення судом апеляційної інстанції копії судового рішення заявнику.
Отже на усунення зазначеного недоліку касаційної скарги заявнику необхідно надати суду належні та допустимі докази, які підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 лютого 2024 року та постанови Чернівецького апеляційного суду від 3 червня 2024 року, зокрема доказів на підтвердження надсилання/вручення судом апеляційної інстанції копії оскаржуваного судового рішення заявнику.
Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
До касаційної скарги додано платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 10 090 грн, однак не наведено обґрунтування такого розміру відповідно до ціни позову.
Позивач за первісним позовом у лютому 2023 року змінила позовні вимоги, просила виділити у власність ОСОБА_2 майно на загальну суму 132 900 грн., визнати автомобіль Renault Kadjar номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору, об`ємом двигуна 1461, дизель, 2016 року випуску, кузов НОМЕР_2 вартістю 514 745 грн спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , виділити його у власність ОСОБА_1 . Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію в розмірі ринкової вартості автомобіля, що становить 295 935 грн.
ОСОБА_1 у лютому 2023 року подав зустрічний позов до ОСОБА_2 , в якому просив визнати спільним майном подружжя ОСОБА_1 та  ОСОБА_2  майно загальною вартістю 268 500 грн.
Визнати транспортний засіб марки Renault Kadjar, 2016 року випуску, 
VIN: НОМЕР_3 , чорного кольору, з номерним знаком НОМЕР_1 особистою приватною власністю ОСОБА_1 . 
Виділити із спільного майна подружжя та визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 майно на загальну суму 124 500 грн.
Припинити право спільної сумісної власності на майно на загальну суму 265 500 грн.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України 
«Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 
5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2023 року встановлений 
в розмірі 2 684 грн.
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті
в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Відповідно до пунктів 2, 9, 10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.
При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач у справі. Доказом вартості майна можуть бути договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна тощо.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року 
у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.
Отже, судовий збір за подання позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так 
і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як 
зі спору майнового характеру.
Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року 
у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).
Відповідно до часини шостої статті 6 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання зустрічних позовних заяв судовий збір справляється на загальних підставах.
З огляду на зазначене судовий збір за позовними вимогами щодо визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна за формулою (А ? 1 % ? 200 %), де А - це вартість спірного майна.
Із касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що ціна первісного позову становить 647 645 грн, а за зустрічним позовом - 780 245 грн, що разом становить 1 427 890 грн.
Враховуючи зазначене, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір 
у розмірі 26 840 грн (2 684 грн х 5 пм х 200 %), оскільки 1 % ціни позову за первинним та зустрічним позовами в цій справі перевищує гранично допустиму межу розміру судового збору, визначеного підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»(не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
Отже заявнику необхідно доплатити судовий збір, враховуючи суму, яка сплачена згідно з квитанцією від 9 серпня 2024 року № 0.0.3808356626.1 в розмірі 10 090 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача 
(код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), 
код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).
На підтвердження сплати судового збору заявнику необхідно надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку
і розмірі. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених 
статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якобишена Тетяна Дмитрівна, на рішення Першотравневого районного суду 
м. Чернівці від 14 лютого 2024 року та постанову Чернівецького апеляційного суду 
від 3 червня 2024 року залишити без руху.
Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.
Якщо доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, не буде подано заявником у зазначений строк, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.
У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                      С. О. Карпенко