Справа № 466/6173/22                         Головуючий у 1 інстанції: Баєва О. І. 
Провадження № 22-ц/811/1833/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        02 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючий – суддя Цяцяк Р.П.,                                                судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
               за участю секретаря Цьони С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові питання про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 20 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 20 травня 2024 року було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за участю третьої особи – приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Лозинської Оксани Михайлівни, про визнання недійсними та скасування актів, визнання недійсною та скасування постанови, скасування державної реєстрації та свідоцтв про право власності (том 4, а.с. 13-17).

Постановою Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2024 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 20 травня 2024 року було залишено без задоволення, а згадане рішення – без змін (том 4, а.с. 172-188).

В поданому до суду представником відповідача ОСОБА_3 . Відзиві на апеляційну скаргу (надісланому також і позивачу ОСОБА_2 ) зазначено, що розмір витрат згаданого відповідача на професійну правничу допомогу становить 40 000 грн. і ці витрати є фіксованими згідно Додаткової угоди від 30.07.2024 року до Договору № 22/09/22 про надання правової (правничої) допомоги від 22 вересня 2022 року, копія якої додається до цього Відзиву (том 4, а.с. 105-124).

Як стверджується матеріалами справи, вищезгаданий Відзив представника відповідача ОСОБА_3 на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 отримав (том 4, а.с. 146, 147) і 28 серпня 2024 року подав до суду Додаткові пояснення, які (однак) не містять клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та/або доводів про неспівмірність цих витрат (том 4, а.с. 148-159).

Підпунктом «в» пункту 4 частини 1 ст. 382 ЦПК України встановлено, що в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України - що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Розгляд питання про ухвалення додаткового судового рішення по справі було призначено на 11-00 год. 02 грудня 2024 року, про що своєчасно (19-20.08.2024 року) належним чином повідомлено позивача ОСОБА_2 та його представника, адвоката Микитин Т.М. (том 4, а.с. 196-200), однак такі в судове засідання не з`явилися і явку своїх представників не забезпечили, про причини такої неявки суд не повідомили, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи. 

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши матеріали справи в межах вирішення питання про судові витрати, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до пункту 12 частини третьоїстатті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до частин першої, другої статті 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Аналогічні положення викладені в частинах першій, другій статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року (зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року).
З огляду на викладене, правовідносини щодо домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах яких розглядаються питання щодо зобов`язання про сплату та строки сплати.
Втручання суду у договірні відносини між адвокатом і клієнтом з питань визначення розміру гонорару чи його зменшення можливо лише за умови обґрунтованості та наявності доказів підтвердження невідповідності витрат фактично наданим послугам (постанови Верховного Суд від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19, від 21 квітня 2021 року у справі № 488/1363/17, провадження № 61-11991св20).
Цивільний процесуальний закон визначає критерії, які необхідно застосовувати для визначення розміру витрат на правничу допомогу, зокрема гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу у справі.
Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 року у справі №640/18402/19 міститься висновок, що у разі встановлення фіксованого гонорару адвоката детальний опис робіт не вимагається.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову -на відповідача; у разі відмови в позові-на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, пункт 268; від 28 липня 1999 року у справі «Ботацці проти Італії», заява № 34884/97, пункт 30).
Під час розгляду питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів враховує визначені у Додатковій угоді від 30.07.2024 року до Договору №22/09/22 про надання правової (правничої) допомоги від 22 вересня 2022 року умови щодо юридичних послуг пов`язаних із переглядом у суді апеляційної інстанції рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 травня 2024 року у справі № 466/6173/22.
Зокрема, згідно умов зазначеної Додаткової угоди адвокат Дяків В.Б. та відповідач ОСОБА_3 домовилися, що у зв`язку із оскарженням позивачем рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 травня 2024 року по справі №466/6173/22 останній доручив, а адвокат зобов`язався надати ОСОБА_3 правову (правничу) допомогу у Львівському апеляційному суді по справі №466/6173/22. Вартість правової (правничої) допомоги згідно даної додаткової угоди за представництво інтересів ОСОБА_3 у Львівському апеляційному суді по справі №466/6173/22 на стадії апеляційного оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 травня 2024 року становить фіксований розмір гонорару адвоката - 40 000 грн. 00 коп. Оплата правової (правничої) допомоги здійснюється Замовником після закінчення апеляційного провадження з оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 травня 2024 року без складання Акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги з огляду на фіксований розмір гонорару. 
Колегія суддів враховує, що взявши на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат взяв на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, зокрема, підготовку процесуального документа, виступ в суді, а взяв на себе обов`язок із вчинення комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації процесуальних прав та захист інтересів клієнта.
При цьому, послугою з підготовки відзиву на скаргу охоплюється не лише його складення, а також послуг з вивчення скарги, аналізу судової практики та позицій Верховного Суду: подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №910/789/21.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 01 листопада 2023 року у справі № 205/7293/19, провадження № 61-9067св23, від 09 серпня 2023 року у справі № 343/1227/21, провадження № 61-13171св22, від 18 квітня 2023 року у справі № 903/378/22, від 25 квітня 2023 року у справі № 910/21424/21, участь представника у судовому засіданні є не формальною присутністю в ньому, а складається із підготовки адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому одночасно вчиняти інші дії на шляху до суду чи під час очікування на судове засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта.
Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15).
Дослідивши зміст відзиву на апеляційну скаргу представника відповідача в частині, яка стосується відшкодування судових витрат відповідача ОСОБА_3 у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції та долучені до нього докази колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи є докази вчинення представником відповідача - адвокатом Дяківим В.Б. комплексу дій щодо представництва клієнта, які визначені у Додатковій угоді від 30.07.2024 року до Договору №22/09/22 про надання правової (правничої) допомоги від 22 вересня 2022 року.
Заперечень на заяву, яка міститься у відзиві на апеляційну скаргу представника відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу, позивач не подав.
Колегія суддів, враховуючи характер правовідносин у цій справі, відсутність заперечень позивача та/або клопотань про зменшення розміру судових витрат, враховуючи прохальну частину відзиву в цій частині, а також проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, дійшла до висновку, про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 20 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 367, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:
Заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яка міститься у Відзиві  ОСОБА_8 , представника ОСОБА_3 , на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 20 травня 2024 рокузадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної додаткової постанови.

Повну постанову складено 02 грудня 2024 року.

       Головуючий:                                                Цяцяк Р.П.

       Судді:                                                                Ванівський О.М.

                                                                       Шеремета Н.О.