ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2069/23  Номер провадження 22-ц/814/2539/24	Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.О.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого  судді-доповідача Карпушина Г.Л.; суддів Пилипчук Л.І., Чумак О.В., за участі секретаря судового засідання Буйнової О.П., -
розглянувши у  відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2024 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Святецька Ірина Вікторівна про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

                                                           В С Т А Н О В И В: 
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 60,4 квадратних метрів ( яка складається згідно технічного паспорту з кімнати -1, коридору-2, коридору-3, кімнати-4, кухні ХІХ, коридору-ХХ, вбиральні-ХХІ, сіней-ХХІІ, ванни-ХХІІІ, та сарай площею 5 кв.м.
В обгрунтування позову вказувала, що подружжю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , яка за життя склала заповіт, посвідчений 23 липня 2020 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою Іриною Вікторівною, згідно якого вона все своє майно заповіла ОСОБА_1 
Вказувала, що у порядку спадкової трансмісії набула право на отримання у спадщину квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначала, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом та у встановленому законом порядку звернулася до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини 

Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Святецької І.В. від 27 січня 2022 року № 58/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на перепланування, які були проведені власниками квартири за життя та не були належним чином зареєстровані, а також відсутністю реєстрації права власності за спадкодавцями на квартиру в цілому.
Враховуючи те, що спадкове майно вона оформити не може у зв`язку із відсутністю правостанолюючих документів на майно та відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Святецька Ірина Вікторівна про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування - відмовлено.
   Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що вона не може реалізувати своє право, а саме оформити спадкове майно, оскільки відсутні правостановлюючі документи на майно та нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Вказувала, що фактичним володільцем даної квартири є вона, оскільки інші спадкоємці відсутні. Зазначала, що перепланування у квартирі відносяться до категорій, що не потребують отримання дозволу на проведення архітектурно-будівельних робіт.
Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. На момент розгляду справи була присутня позивач, інші особи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слуханнґя справи в судове засідання не зявилися.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав.
У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Районним судом вірно встановлено, що подружжю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 18 лютого 1997 року відділом приватизації житла та зареєстрованим 18 лютого 1997 року у реєстровій книзі N 133-17690 Колективним підприємством Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор». 
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим 10 січня 2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. Згідно довідки № 4 563 від 01 березня 2007 року, виданої Госпрозрахунковою житлово-експлуатаційною дільницею, ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 і за даною адресою проживав і був зареєстрований до дня смерті її чоловік – ОСОБА_3 .
Районним судом також встановлено, що ОСОБА_2 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 04 квітня 2022 року. 
За життя ОСОБА_2 оформила заповіт, посвідчений 23 липня 2020 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою Іриною Вікторівною, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
ОСОБА_1 у порядку спадкової трансмісії набуто право на отримання у спадщину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивачем подано заяву про прийняття спадщини 28 липня 2022 року, тобто протягом встановленого законом строку. Спадкова справа №69518580 відкрита за заявою позивача приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою Іриною Вікторівною 28 липня 2022 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі N69595328 від 28.07.2022 року.
Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Святецької І.В. від 27 січня 2022 року № 58/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на перепланування, які були проведені власниками квартири за життя та не були належним чином зареєстровані, а також відсутністю реєстрації права власності за спадкодавцями на квартиру в цілому.
Відмовляючи в задоволенні позову районний суд виходив з того, що спадкове домоволодіння зазнало реконструкції внаслідок здійснення добудови до будинку, яка істотно вплинула на його характеристики, та оскільки за життя спадкодавець не набув права власності на переобладнаний будинок, тому і спадкоємець не набуває права власності на нього. Враховуючи те, що позивачем не доведено узаконення будівель спадкового домоволодіння районний сду дішов висновку про відмову в задоволенні позову.
Колегія суддів не погоджується в повній мірі з таким висновком районного суду з огляду на наступне.
     Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права.
Звертаючись до суду із даним позовом позивач вказувала, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом та у встановленому законом порядку звернулася до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини, проте реалізувати свої право на спадкове майно вона не може у зв`язку із відсутністю правостанолюючих документів на майно та відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1216-1217 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 Кодексу).
Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третястатті 46 цього Кодексу).
Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1ст. 1222 ЦК України).
Згідно заповіту посвідченого 23 липня 2020 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою Іриною Вікторівною, ОСОБА_2 все своє майно заповіла ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на праві власності належало житло, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 53,40 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_3 від 18.02.1997 року.
Також вбачається, що ОСОБА_1 у встановлений законом порядок звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини на спадкове майно, а тому наявні підстави для визнання за нею право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 18.02.1997 року.
Щодо позовних вимог про визнаня права власності на самовільно прибудовані приміщення: коридор № ХХ, площею 3.56 кв.м, санвузол № ХХІ площею 1,4 кв.м, ванну №ХХІІ площею 2.8 кв.м., сіни № ХХІІІ площею 2.1 кв.м., загальною площею 9.9 кв.м. слід зазначити наступне.
Відповідно до частини першої-другої статті  376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуає права власності на нього.
Рішення суду про визнання права власності на самочинно зведені будівлі та споруди за спадкоємцями має ґрунтуватись на оцінюванні наявних у матеріалах справи документів та інших доказів на підтвердження обставин, за наявності яких можливе задоволення таких вимог, зокрема: рішення компетентного органу про надання земельної ділянки для забудови; ступінь готовності самочинного будівництва; чи порушуються цим будівництвом права та законні інтереси інших осіб; в якому році було зведено самочинні будівлі; відповідність самочинно зведених будівель архітектурним, будівельним, санітарним, протипожежним правилам та нормам; наявність акту прийняття в експлуатацію або сертифікату відповідності.
Крім того, у справах про визнання права власності в порядку спадкування на самочинне будівництво належним відповідачем має бути відповідна місцева рада, до компетенції якої належить вирішення питання щодо розпорядження землями відповідних територіальних громад та співласники багатоквартирного будинку в якому розміщена квартира позивача.
Аналізуючи викладені обставини справи та норми права, колегія суддів наголошує, що оскільки матеріали справи містять відомості щодо наявності самочинного будівництва у домоволодінні та позивачем не надано доказів щодо його узаконення, а також те, що земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння не приватизована та перебуває у власності територіальної громади міста, а також враховуючи, що не надано відомостей про суміжних користувачів спірного домоволодіння та не залучення у справу всіх належних відповідачів, звернення до суду з даною вимогою є передчасним.
За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що в задоволенні вимоги про визнання права власності на добудову до спірної квартири у вигляді: коридор № ХХ, площею 3.56 кв.м, санвузол № ХХІ площею 1,4 кв.м, ванну « ХХІІ площею 2.8 кв.м., сіни № ХХІІІ площею 2.1 кв.м., загальною площею 9.9 кв.м слід відмовити.
За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволенні позову.
Керуючись ст.ст.368, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2024 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування - задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 53,40 кв.м в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови  виготовлено  08 листопада 2024 року.

Головуючий суддя : ______________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _______________Л.І. Пилипчук ___________________О.В. Чумак