ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 р. 	Справа № 520/21408/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2023, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В.,  м. Харків, по справі № 520/21408/23
за позовом               ОСОБА_1  
до               НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 )                      
про визнання бездіяльності протиправною та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі – відповідач, прикордонний загін), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загіну ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо відмови ОСОБА_1 в розгляді рапорту від 19.07.2023 року № 19051 та наданні відповіді на нього в спосіб і терміни, які передбачені чинним законодавством України;
- визнати протиправним та скасувати наказ по ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) "Про підсумки службово - бойової діяльності НОМЕР_2  прикордонного загіну в період з 07.07.2023 по 13.07.2023" в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та оголошення стягнення "сувора догана";
- визнати протиправним та скасувати наказ по ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 18.07.2023 року №370-О/С "Про позбавлення премії" в частині позбавлення ОСОБА_1 премії в розмірі 99%.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправним та скасовано пункт 6 наказу НОМЕР_2 прикордонного загіну ІНФОРМАЦІЯ_2 "Про підсумки службово - бойової діяльності НОМЕР_2 прикордонного загону в період з 07.07.2023 по 13.07.2023" від 13.07.2023 №807-АГ, відповідно до якого майору ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення "сувора догана".
Визнано протиправним та скасовано наказ НОМЕР_2 прикордонного загіну ІНФОРМАЦІЯ_2 "Про позбавлення премії" від 18.07.2023 №370 ОС в частині позбавлення премії начальника служби кінологічного забезпечення штабу майора ОСОБА_1 у серпні за липень 2023 року в розмірі 99%.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 19.07.2023 року №19051 та надати відповідь по суті такого рапорту у спосіб та у строки, передбачені статтею Закону України "Про звернення громадян".
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати зазначене рішення.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції не враховано того факту, що відносно позивача проводилося службове розслідування та було застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани. Отже, за доводами відповідача, всі подальші його дії є реалізацією виключно його дискреційних повноважень.
До суду апеляційної інстанції також надійшла заява позивача, в якій він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Позивач підкреслює, що всі аргументи апеляційної скарги зводяться виключно до незгоди з судовим рішенням суду першої інстанції без належного правового обґрунтування. 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження)
Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи, що справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного провадження, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги третьої особи не підлягають задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції установлено, що майор ОСОБА_1 з 19.04.2007 по 31.07.2023 проходив військову службу в Державній прикордонній службі України, що підтверджено послужним списком від 31.07.2023, сформованим у відношенні позивача НОМЕР_2 прикордонним загіну ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14).
Наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про підсумки службово - бойової діяльності НОМЕР_2 прикордонного загону в період з 07.07.2023 по 13.07.2023" від 13.07.2023 №807-АГ, зокрема, майору ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення "сувора догана" (пункт 6 наказу).
Наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про позбавлення премії" від 18.07.2023 №370 ОС, зокрема, начальника служби кінологічного забезпечення штабу майора ОСОБА_1 позбавлено премії у серпні за липень 2023 року в розмірі 99%.
У подальшому позивачем подано до прикордонного загону рапорт від 19.07.2023 року про надання витягів з наказів НОМЕР_2 прикордонного загіну ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.07.2023 №807-АГ про притягнення до дисциплінарної відповідальності та від 18.07.2023 №370 ОС про позбавлення премії (рапорт прийнято 19.07.2023 року та зареєстровано під №19051). 
Проте, копій затребуваних наказів позивач не отримав.
Судом першої інстанції установлено та підтверджено апеляційним судом, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності стала його відсутність на службовій нараді, яка проводилася 12.07.2023 о 19:45.
Доповідною запискою від 13.07.2023 ОСОБА_2 – першого заступника начальника загону, направленою начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено, що о 19:45 12.07.2023 першим заступником начальника проведено службову нараду з керівниками структурних підрозділів штабу, під час наради було встановлено відсутність начальника служби кінологічного забезпечення штабу майора ОСОБА_1 .
З пояснень заступника начальника відділу управління службою підполковника ОСОБА_3 стало відомо, що він з 09:00 12.07.2023 року до 09:00 13.07.2023 року виконував завдання оперативного чергового на ОКП « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». О 18:30 12.07.2023 року йому надійшла команда оповістити начальників структурних підрозділів штабу щодо прибуття на ОКП та очікування службової наради. Об 18:58 12.07.2023 року підполковник ОСОБА_3 особисто подзвонив майору ОСОБА_1 та повідомив його про проведення службової наради об 19:45 год. 12.07.2023 року. 
З пояснень начальника служби кінологічного забезпечення штабу майора ОСОБА_1 стало відомо, що він не прибув на службову нараду у зв`язку з тим, що буй на прийомі у лікаря стоматолога.
У зв`язку з чим доповідною запискою запропоновано притягнути начальника служби кінологічного забезпечення штабу майора ОСОБА_1 притягнути до відповідальності.
Також судом першої інстанції установлено, що рапортом від 12.07.2023 №18175 особовому складу служби кінологічного забезпечення штабу, зокрема, ОСОБА_1 надано дозвіл на вибуття за межі РзПУ "Високий" в період з 17:30 12.07.2023 до 08:30 13.07.2023, що підтверджено проставленим підписом першого заступника начальника загону.
У поясненнях від 13.07.2023 позивач зазначав, що об 17:30 год. 12.07.2023 згідно наданого дозволу начальником НОМЕР_2 прикордонного загону (рапорт від 12.07.2023 № 17836) він вибув до м. Харків для вирішення соціально-побутових питань, а саме: прийом у лікаря-стоматолога. Об 19:00 год. 12.07.2023 йому зателефонував оперативний - черговий 4 ПРИКЗ підполковник ОСОБА_3 та довів інформацію про те, що через 15 хвилин відбудеться службова нарада штабу з залученням керівників структурних підрозділів. ОСОБА_1 повідомив, що знаходиться в м. Харків на прийомі у лікаря-стоматолога. У подальшому через месенджер Watsapp першим заступником начальника прикордонного загону ОСОБА_4 визначено час проведення наради - об 19:45 год. 12.07.2023. 
У визначений час ОСОБА_1 на службову нараду не прибув, оскільки займався покращенням стану здоров`я та перебував на прийомі у стоматолога.
На виконання ухвали суду першої інстанції про надання доказів на підтвердження проведення лікування, позивачем надано довідку лікаря - стоматолога ФО-П ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) про те, що 12.07.2023 ОСОБА_1 знаходився на прийомі у лікаря - стоматолога. Довідка містить печатку лікаря ОСОБА_5 .
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що, хоча відповідачем і не порушено процедуру притягнення позивача до відповідальності, проте дисциплінарне стягнення застосовано до позивача протиправно, за відсутності фактичного вчинення ним дисциплінарного правопорушення. 
Таким чином, за висновком суду першої інстанції, наказом НОМЕР_2 прикордонного загону Східного регіонального управління ДПСУ "Про підсумки службово - бойової діяльності НОМЕР_2 прикордонного загону в період з 07.07.2023 по 13.07.2023" від 13.07.2023 №807-АГ протиправно оголошено майору ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення "сувора догана" (пункт 6 наказу) та як наслідок, протиправно позбавлено його премії у серпні за липень 2023 року в розмірі 99% наказом НОМЕР_2 прикордонного загіну Східного регіонального управління ДПСУ "Про позбавлення премії" від 18.07.2023 №370 ОС.
Задовольняючи позовну вимогу про визнання протиправною бездіяльності НОМЕР_2 прикордонного загіну ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відмови позивачу в розгляді рапорту від 19.07.2023 року №19051 та наданні відповіді на нього в спосіб і терміни, які передбачені законодавством України, то суд першої інстанції виходив з того, що ІНФОРМАЦІЯ_6 протиправно не розглянуто рапорт ОСОБА_1 від 19.07.2023 року №19051 та не надано відповідь по суті такого рапорту у спосіб та у строки, передбачені статтею Закону України "Про звернення громадян".
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вихлдячи з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин першої та п`ятої статті 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03 квітня 2003 року № 661-IV (далі Закон № 661-IV) до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.
Законом України Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статут) встановлено, що цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Дія Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та на інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.
У відповідності до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Згідно зі статтею 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Частиною третьою статті 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту в разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.
Пунктом "в" статті 48 визначено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: в) сувора догана.
Командир відділення, головний сержант (заступник командира) взводу мають право застосовувати стягнення, передбачені пунктами "а"-"г" статті 48 цього Статуту (стаття 49 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Згідно з частиною першою статті 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Відповідно до пункту 5 розділу 14 "Преміювання осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом" Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року № 558, начальник (командир) органу Держприкордонслужби може позбавляти військовослужбовців премії частково (від установленого Адміністрацією Держприкордонслужби розміру) у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «догана» або «сувора догана».
Начальник (командир) органу Держприкордонслужби позбавляє премії частково за календарний місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до органу Держприкордонслужби надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим начальником (командиром).
Згідно з пунктом 7 розділу І Порядку проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 08.11.2021 від № 815 (далі – Інструкція № 815) службове розслідування має встановити:
наявність чи відсутність правопорушення або події, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування, його (її) обставини (час, місце) та наслідки;
осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або спричинили їх виникнення;
наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями (бездіяльністю) військовослужбовця;
конкретні неправомірні дії або бездіяльність військовослужбовця, який учинив правопорушення;
порушення вимог законодавства, організаційно-розпорядчих актів Адміністрації Держприкордонслужби, посадових інструкцій, які було допущено військовослужбовцем;
ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення;
форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до вчиненого;
причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню;
чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків;
наявність шкоди та її розмір.
Пунктом 1 розділу VII Інструкції № 815 визначено, що за результатами розгляду висновку та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, начальник (командир) органу Держприкордонслужби затверджує висновок службового розслідування та приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що притягненню до дисциплінарної відповідальності повинно передувати встановлення факту невиконання (неналежного виконання) своїх службових обов`язків або порушення ним дисципліни. Такий факт фіксується у висновку службового розслідування, яке проводиться з дотриманням процедури, передбаченої Інструкцією № 815. Правова оцінка правильності рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях особи є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення й тоді робити висновки про правомірність спірного рішення.
Відповідне праворозуміння узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.05.2020 в справі № 807/755/17.
Питання про наявність підстав для накладення дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях військовослужбовця є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення й тоді робити висновки про правомірність спірного рішення.
Так в матеріалах справи міститься доповідна записка від 13.07.2023 ОСОБА_2 – першого заступника начальника загону, направленою начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено, що о 19:45 12.07.2023 ним проведено службову нараду з керівниками структурних підрозділів штабу, під час наради було встановлено відсутність начальника служби кінологічного забезпечення штабу майора ОСОБА_1 .
З письмових пояснень заступника начальника відділу управління службою підполковника ОСОБА_3 встановлено, що він з 09:00 12.07.2023 року до 09:00 13.07.2023 року виконував завдання оперативного чергового на ОКП « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». О 18:30 12.07.2023 року йому надійшла команда оповістити начальників структурних підрозділів штабу щодо прибуття на ОКП та очікування службової наради. Об 18:58 12.07.2023 року підполковник ОСОБА_3 особисто подзвонив майору ОСОБА_1 та повідомив його про проведення службової наради об 19:45 год. 12.07.2023 року. 
Згідно письмових пояснень начальника служби кінологічного забезпечення штабу майора ОСОБА_1 він не прибув на службову нараду у зв`язку з тим, що буй на прийомі у лікаря стоматолога.
Також наявний в матеріалах рапорт за підписом позивача від 12.07.2023 №18175 підтверджує надання дозволу особовому складу служби кінологічного забезпечення штабу, зокрема, ОСОБА_1 на вибуття за межі РзПУ "Високий" в період з 17:30 12.07.2023 до 08:30 13.07.2023, що підтверджено проставленим підписом першого заступника начальника загону.
На виконання ухвали суду першої інстанції про надання доказів на підтвердження проведення лікування, позивачем надано довідку лікаря - стоматолога ФО-П ОСОБА_5 ( м. Харків, просп. Перемоги ) про те, що 12.07.2023 ОСОБА_1 знаходився на прийомі у лікаря - стоматолога. Довідка містить печатку лікаря ОСОБА_5 .
Отже, під час розгляду цієї справи судом першої інстанції було установлено та не заперечувалося відповідачем, що ОСОБА_1 на час проведення наради на підставі дозволу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (рапорт від 12.07.2023 № 17836) перебував поза межами ОКП та з об`єктивних законних підстав не міг бути присутнім на службовій нараді.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відсутність вини як передумови накладення дисциплінарного стягнення, виключає законність його накладення на військовослужбовця та суперечить приписам Статуту й Інструкції № 815.
Судом першої інстанції було також установлено, що підставою для позбавлення позивача премії у серпні за липень 2023 року в розмірі 99% стало накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді суворої догани виключно за неприбуття на службову нараду 12.07.2023.
За встановлених обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправного застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді суворої догани і, як наслідок, неправомірного позбавлення ОСОБА_1 премії за у серпні за липень 2023 року в розмірі 99%.
В апеляційній скарзі відповідач також вказує на помилковість висновків суду першої інстанції щодо задоволення позову в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача надати відповідь по суті рапорту № 19051.
Безпосередньо в апеляційній скарзі відповідач обґрунтовує свої дії (відсутність дій щодо розгляду рапорту № 19051) тим, що в ньому по тексту було вказано не «інформую», а «клопочу».
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ні Законом України "Про звернення громадян", яким визначено вимоги до звернення, ні положеннями Дисциплінарного статуту Збройних сил України, якими надано право військовослужбовцям надсилати заяви до посадових осіб органів військового управління, не встановлено вимог до форми звернення (рапорт) про отримання інформації / копій документів саме щодо проставлених в ньому військовим "інформую" або "клопочу", що впливає на опрацювання такого звернення військовослужбовця та надання відповіді по суті такого звернення. 
На думку колегії суддів апеляційної інстанції подібні вимоги відповідача до змісту рапорту позивача  не відповідають вимогам чинного законодавства та свідчать про протиправну бездіяльність, допущену під час розгляду рапорту № 19051. 
Підсумовуючи зазначене, апеляційний суд вважає оскаржуване судове рішення, з огляду на межі та вимоги апеляційної скарги, законним та обґрунтованим, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно встановив обставини справи в їх сукупності і ухвалив рішення у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, отже, відсутні підстави для його скасування.
Згідно із статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 по справі № 520/21408/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Л.В. Любчич    С.П. Жигилій