Справа № 761/5866/19
Апеляційне провадження №22-ц/824/15613/2024

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
31 жовтня 2024 року                                                                                                місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого судді               Журби С.О., 
суддів                                     Писаної Т.О., Приходька К.П., 
за участю секретаря             Павлової В.В., 
 
розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФКАПІТАЛ», заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання,
 
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2023 року до суду надійшла заява ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФКАПІТАЛ» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Заяву обґрунтовано тим, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФКАПІТАЛ» з 11.07.2023 року набуло статусу стягувача у виконавчому листі Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2010 року № 2-6319/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 2 333 607,77 грн. та судових витрат у розмірі 1 820,00 грн., а всього 2 335 427,70 грн. 
01.11.2023 року заявником через канцелярію суду отримано дублікат виконавчого документу, однак заявник на даний час позбавлений можливості звернутися до органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень із заявою про примусове виконання виконавчого документа у зв`язку з пропуском строку для пред`явлення його до виконання. 
Поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання представник заявника обґрунтовує тим, що на момент звернення до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому листі та видачу дублікату строк для пред`явлення виконавчого документа стягувачем пропущений не був, оскільки кінцева дата повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання була 23.11.2021 року. Так, заява про заміну сторони у виконавчому листі та видачу дублікату ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФКАПІТАЛ» подана 14.09.2020 року, тобто за один рік і два місяці до закінчення строку, в той час як рішення суду про заміну сторони у виконавчому провадженні та видачу дублікату виконавчого листа у даній справі ухвалено 11.07.2023 року. 
Заявник зазначав, що протягом строку, який пропущено, відбувалась заміна стягувача та вирішувалось питання про видачу дублікату виконавчого листа в судовому порядку. Такі обставини виникли об`єктивно та безпосередньо унеможливили заявнику вчинити дії щодо звернення виконавчого документа до повторного виконання у визначений законодавством строк.
На підставі викладеного, просив визнати причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2010 року № 2-6319/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» заборгованості в сумі 2 333 607,77 грн. та судових витрат в розмірі 1 820,00 грн., а всього 2 335 427,70 грн. поважними та поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2010 року № 2-6319/10.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року заяву ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФКАПІТАЛ», про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання задоволено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, 23 липня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржувану ухвалу вважає незаконною та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції на повторний розгляд у новому складі суду.
24 вересня 2024 року на адресу суду від заявника надійшов відзив на апеляційну скаргу.
16 жовтня 2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив.
У судове засідання, призначене на 31.10.2024 року, сторони не з`явились, про розгляд справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомляли, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направляли. 
На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.
Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.
Судом першої інстанції встановлено, що05.08.2010 року Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення по справі 2-6319/10, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме: стягнуто з відповідачів солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик» заборгованість в сумі 2 333 607,77 грн. та судові витрати в розмірі 1820,00 грн., а всього 235427,77 грн. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2010 року виправлено описку в рішенні суду, а саме вказано стягнути суму заборгованості в розмірі 2333607,77 грн., судові витрати в розмірі 1820,00 грн, а всього 2335427,77 грн. 
На виконання вказаного рішення Шевченківським районним судом м. Києва 03 грудня 2010 року було видано виконавчі листи.
04 червня 2020 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ТОВ «ФК «Профкапітал» було укладено договір № 000007/Ф про відступлення прав вимоги.
Відповідно до пункту 2 зазначеного договору новий кредитор у день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів відповідно до пункту 4 цього договору набуває усі права кредитора за основними договорами включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку № 1 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених основними договорами.
Згідно з пунктом 4 зазначеного договору за відступлення прав вимоги за основними договорами відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 118 677,83 грн.
Відповідно до додатку № 1 до договору № 000007/Ф про відступлення прав вимоги від 04 червня 2020 року до реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами включено й кредитний договір від 12 вересня 2007 року № 89/ФВ/07, укладений з ОСОБА_2 ..
Виконавчий лист № 2-6319/10, виданий Шевченківським районним судом м. Києва на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 2 335 427,77 грн. був повернутий стягувачу 23 листопада 2018 року з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, тобто у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Частиною 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.
Таким чином, стягувач мав право на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в строк до 23 листопада 2021 року.
Із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні та видачу дубліката виконавчого листа ТОВ «ФК «Профкапітал» звернулося до суду 14 вересня 2020 року, тобто в межах строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Постановою Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2010 року у справі № 2-6319/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення коштів з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал». Видано дублікат виконавчого листа на примусове виконання заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2010 року у справі № 2-6319/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до ОСОБА_2 ОСОБА_1 про стягнення коштів, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» заборгованості в сумі 2 335 427,70 грн.
Згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Свою незгоду з оскаржуваним рішенням суду апелянт обґрунтовує насамперед твердженням про відсутність підстав для видачі дублікату виконавчого листа.
Дані посилання не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції, оскільки питання про наявність чи відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого листа не було предметом розгляду суду при постановленні оскаржуваної ухвали.
Постановою Київського апеляційного суду від 11.07.2023 року в рамках даної справи було замінено стягувача з ПАТ КБ «Хрещатик» на його правонаступника ТОВ ФК «Профкапітал» та задоволена вимога щодо видачі дубліката виконавчого листа на примусове виконання заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05.10.2010 року.
Дана постанова набрала чинності, відтак на даний час має силу закону. У рамках оскаржуваної ухвали вирішувалось виключно питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.
При вирішенні даного питання суд першої інстанції виходив з того, що до суду за заміною сторони виконавчого провадження правонаступник стягувача звернувся ще за півтора року до закінчення чергового терміну пред`явлення виконавчих документів до виконання у зв`язку з його перериванням, і не його вина в тому, що дане питання було вирішено судом вже після спливу такого строку. 
Дана позиція є повністю належною та обґрунтованою, з нею в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду.
Наступним доводом апеляційної скарги були твердження про безпідставне неприйняття судом при вирішенні заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання зустрічного позову ОСОБА_1 . 
Дані твердження апелянта також не можуть бути прийняті апеляційним судом.
Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
Із вищевказаних норм убачається, що у разі пред`явлення позову відповідач в термін, встановлений для подачі відзиву на позов, має право подати зустрічний позов, який може бути прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом.
У рамках даної справи первісний позов був поданий у грудні 2009 року, його розгляд було завершено постановленням рішення 03.12.2010 року.
Оскаржувана ухвала була постановлена судом не в рамках розгляду первісного позову, а за процедурою вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення у цивільній справі, що не передбачає можливості прийняття до розгляду зустрічного позову.
За таких умов посилання апелянта в даній частині не є належним.
У своїй скарзі апелянт також вказує на ряд процесуальних порушень, допущених судом (відсутність інформації про рух справи в ЄДРСР, отримання можливості ознайомлення з матеріалами справи лише за третьою відповідною заявою при шостому відвідуванні суду, недотримання судом вимог щодо направлення судового рішення).
Відповідно до положень ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для зміни чи скасування судового рішення виключно за умови, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Оскільки вищевказані твердження апелянта не можуть бути трактовані як такі, що призвели до неправильного вирішення справи по суті питання, що було предметом розгляду, вказані посилання не можуть бути підставою для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали. 
При цьому суд враховує, що такі обставини слугували підставою для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження, відтак права ОСОБА_1 з цього приводу були відновлені.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.
Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд      
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Головуючий                                                                                                  С.О. Журба
 
Судді                                                                                                              Т.О. Писана 
 
                                                                                                                        К.П. Приходько