КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                               
Справа № 367/9069/24
№ апеляційного провадження: 33/824/5077/2024
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
19 листопада 2024 року                                                                                           м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Болотов Є.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 03 жовтня 2024 року, винесену під головуванням судді Мерзлого Л.В., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП,-
    встановив:
 
Постановою  Ірпінського міського суду Київської області від 03 жовтня 2024 року провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2. просить скасувати постанову суду від 03 жовтня 2024 року та прийняти нову, якою  ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_2. зазначив, що всі обставини дорожньо-транспортної пригоди свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху. Судом не викликано та не допитано працівників поліції. Водій ОСОБА_1 виїжджаючи на перехрестя, рухаючись на великій швидкості, не переконався в безпеці та не зменшив швидкості та не переконався у відсутності інших транспортних засобів. Судом необґрунтовано зроблено висновок про те, що дорога, по якій рухався ОСОБА_1 , є рівнозначною дорозі, по якій рухався ОСОБА_2 .
У судовому засіданні захисник ОСОБА_2.  підтримав доводи апеляційної скарги.
ОСОБА_1 заперечив щодо доводів апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1                 № 116198, 22 серпня 2024 року о 18 год 15 хв.,  по вул. Інститутській, 1, м. Буча водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ChevroletAveo SF69Y»,                 д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Гоголя, при виїзді на нерегульоване перехрестя на вул. Інститутську, не надав перевагу в русі автомобілю                   «Toyota Prado», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення.Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 порушив              п. 16.11 ПДР України.
Матеріали справи містять:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 116198;
- схему місця ДТП;
- пояснення ОСОБА_1 ;
- пояснення ОСОБА_2 .
Статтею 124 КУпАП, передбачено відповідальність водіїв за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Так, відповідно до пояснень учасників справи та схеми місця                   дорожньо-транспорної пригоди, на перехресті вул. Гоголя в напрямку                        вул. Інститутська в м. Буча відсутні будь-які знаки. Відтак, відсутні підстави для застосування положень п. 16.11 ПДР України щодо перехрестя нерівнозначних доріг. В даному випадку, вказанеперехрестя є перехрестям рівнозначних доріг.
За п. 16.12 ПДР України, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв.
Відтак, при під`їзді до вказаного перехрестя, ОСОБА_1 керуючись п. 16.12 ПДР України пересвідчився у відсутності перешкоди праворуч та продовжив рух.
Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, зокрема: схема місця ДТП, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого                      ст. 124 КУпАП.
Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Судом оглянуто оригінал схеми місця ДТП.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, щодо відсутності в діях водія автомобіля «ChevroletAveo SF69Y»,  д.н.з. НОМЕР_1 ,  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого                     ст. 124 КУпАП - порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів. 
Доводи апеляційної скарги про те, що саме дії водія ОСОБА_1 знаходяться в причинному зв`язку із зіткненням з автомобілем «Toyota Prado», д.н.з. НОМЕР_2 , апеляційний суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються матеріалами справи. 
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування постанови Ірпінського міського суду Київської області від 03 жовтня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП немає.
З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 03 жовтня            2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Повний текст складено 29 листопада 2024 року.

 

Суддя                                                                                                               Є.В. Болотов