У Х В А Л А
 
11 грудня 2024 року                                                                                   
м. Київ
 
справа № 454/3367/23
провадження № 14-149зц24
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідачки Ступак О. В.,
суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Воробйової І. А., Гриціва М. І., 
Губської О. А., Короля В. В., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Погрібного С. О., Ткача І. В., Ткачука О. С., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.
ознайомилася зі скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 листопада 
2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про відшкодування моральної шкоди,
 
УСТАНОВИЛА:
 
1.           У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного бюро розслідувань (далі - ДБР), у якому просив стягнути з відповідача на свою користь 1 000 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними діями посадових (службових) осіб ДБР при розгляді його заяви про вчинене кримінальне правопорушення 
від 11 лютого 2021 року.
 
2.           Рішенням від 23 листопада 2023 року Сокальський районний суд Львівської області відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до ДБР про відшкодування моральної шкоди за безпідставністю позовних вимог.
 
3.           Постановою Львівського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Сокальського районного суду Львівської області від 23 листопада 
2023 року залишено без змін.
 
4.           15 березня 2024 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 23 листопада 
2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 лютого 
2024 року. З урахуванням уточненої касаційної скарги від 09 квітня 
2024 року заявник просив суд скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
 
5.           Постановою Верховного Суду від 05 листопада 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про внесення Верховним Судом до Конституційного Суду України подання щодо тлумачення 
статті 56 Конституції України відмовлено. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 23 листопада 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року залишено без змін.
 
6.           09 листопада 2024 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із заявою про роз`яснення постанови Верховного Суду від 05 листопада 2024 року.
 
7.           Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду ухвалою 
від 25 листопада 2024 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 05 листопада 2024 року.
 
8.           Вказана ухвала мотивована тим, що постановою Верховного Суду від 05 листопада 2024 року не було ухвалено власне рішення, а залишено без змін судові рішення, якими позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, отже, це судове рішення не є тим рішенням, яке підлягає виконанню у розумінні частини другої статті 271 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
 
9.            ОСОБА_1 30 листопада 2024 року звернувся до Великої Палати Верховного Суду зі скаргою на ухвалу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 листопада 2024 року, у якій просить скасувати зазначене судове рішення та направити справу на продовження розгляду до Верховного Суду.
 
10.         Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для прийняття скарги до розгляду немає з огляду на таке.   
 
11.        За змістом частини другої статті 6 і частини другої 
статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
 
12.        Відповідно до частини першої статті 36, пунктів 1, 5 частини другої статті 37 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції. У складі Верховного Суду діють, зокрема, Касаційний цивільний суд і Велика Палата Верховного Суду.
 
13.        У пункті 1 частини другої статті 45 цього Закону вказано, що Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.
 
14.         Судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, що передбачено у статті 388 ЦПК України. 
 
15.        Розгляд цивільних справ у касаційному порядку Верховний Суд здійснює у складі колегій суддів, палати, об`єднаної палати Касаційного цивільного суду чи Великої Палати Верховного Суду у визначених процесуальним законом випадках та порядку.
 
16.           Порядок передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду передбачено в частинах третій - шостій статті 403 ЦПК України, а саме: після відкриття касаційного провадження, підготовки справи до касаційного розгляду та її попереднього розгляду суд, який розглядає справу в касаційному порядку, передає її на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
 
17.         Тобто питання передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду в цивільних справах віднесено до повноважень Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
18.          За змістом скарги ОСОБА_1 , поданої до Великої Палати Верховного Суду, заявник не погоджується з ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 листопада 2024 року, тому просить її скасувати.
 
19.        Чинний процесуальний закон не передбачає інституту перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (окрім перегляду судових рішень у порядку глави 3 розділу V ЦПК України). Судові рішення суду касаційної інстанції є остаточними й оскарженню не підлягають. 
 
20.         Тож Велика Палата Верховного Суду відповідно до ЦПК України не наділена повноваженнями переглядати судові рішення касаційних судів, винятком із цього правила є лише встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом. Однак про наявність таких обставин заявник не вказує.
 
21.         Оскільки ухвалою від 25 листопада 2024 року Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду  відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 05 листопада 2024 року, а Велика Палата Верховного Суду не наділена повноваженнями щодо прийняття скарги до розгляду та перегляду судового рішення суду касаційної інстанції, то така скарга підлягає поверненню заявнику.
 
22.        Керуючись статтями 388, 391, 393, 394, 403 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду
 
УХВАЛИЛА:
 
У прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду скарги ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про відшкодування моральної шкоди - відмовити та повернути її заявникові разом з доданими матеріалами.
Ухвала у справі № 454/3367/23 набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідачка                                                                    О. В. Ступак
 
Судді:                   О. О. Банасько                                  М. В. Мазур
                            О. Л. Булейко                                   С. Ю. Мартєв
                            І. А. Воробйова                                 С. О. Погрібний
                            М. І. Гриців                                       І. В. Ткач
                            О. А. Губська                                    О. С. Ткачук
В. В. Король                                      Є. А. Усенко
                            О. В. Кривенда                                 Н. В. Шевцова