КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                                                                                                                                             -
 Справа № 33/824/4806/2024                                                                                            Постанова винесена суддею Касьян А.В.
 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП               
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М           У К Р А Ї Н И
 
02 жовтня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., перевіривши матеріали справи                     про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1                  на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 29 серпня                 2024 року, 
 
в с т а н о в и л а:
 
Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 29 серпня                 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.,                    з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Також постановлено стягнути із  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі                     605 грн. 60 коп.
 
Не погоджуючись із зазначеною постановою суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною та такою, що прийнята без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі             та досліджені в ході судового розгляду справи докази не є достатніми                        для визнання його винним у вчиненні даного правопорушення, просить                        її скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Також апелянт подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущеного з поважних причин, посилаючись на те, що він являється військовослужбовцем НГУ, тому, у зв`язку із несенням військової служби, прийняти участь у судовому засіданні не зміг, а про рішення його ніхто з суду не проінформував, також оскаржувана постанова не була йому направлена ні на домашню адресу, яка вказана у матеріалах справи, ні на електронну пошту, про яку йому стало відомо лише 16.09.2024 з сайту «Судова влада», а тому, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає                   з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вважає, що строк оскарження слід рахувати з моменту отримання копії постанови суду першої інстанції, а саме від 16.09.2024.
 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що клопотання про поновлення строку задоволенню                    не підлягає, а апеляційна скарга  підлягає поверненню особі, яка її подала,                               з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова Оболонського районного суду м. Києва стосовно    ОСОБА_2  була винесена 29 серпня 2024 року.
Разом з тим, апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку               на апеляційне оскарження ОСОБА_1 подав 19 вересня 2024 року, згідно поштового штампу, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.
 
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. 
 
Між тим, доводи  ОСОБА_1 , наведені в обґрунтування прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не містять посилань на обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 29 серпня 2024 року. 
 
Як вбачається з постанови Оболонського районного суду м. Києва                   від 29 серпня 2024 року, ОСОБА_1 та його захисник Хоменко Є.М., з яким   ОСОБА_1 12 серпня 2024 року уклав договір № 12/08/24-к про надання юридичних послуг, правової допомоги та представництва (а.с. 16, 17-18), не були присутніми при розгляді справи про адміністративне правопорушення                   у суді першої інстанції, проте, вони були обізнані про судове засідання, призначене на 9:55 год. 29.08.2024, адже були повідомлені шляхом надіслання їм 22.08.2024 відповідних SMS-повідомлень на номери телефонів - НОМЕР_1 (одержувач ОСОБА_1 ) та НОМЕР_2 (одержувач               ОСОБА_3 ) (а.с. 21, 22). 
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 05.09.2024 на електронні адреси  ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3)та його захисника ОСОБА_3 (  ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було надіслано документ в електронному вигляді «Постанова» від 29.08.2024 по справі №756/8984/24, який було доставлено до  електронних скриньок ОСОБА_1 - 05.09.2024 21:08:07, ОСОБА_3 - 05.09.2024 21:08:01 (а.с. 29).  
 
Отже, вищенаведені обставини вказують на те, що  ОСОБА_1 та його захисник Хоменко Є.М., яким достеменно було відомо про те, що на розгляді                   в Оболонському районному суді м. Києва перебуває щодо ОСОБА_1 справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка була призначена до розгляду на 29 серпня 2024 року, не прибувши в судове засідання, в подальшому самостійно не цікавилися ні датою наступного судового засідання, ні наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .
 
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України»).
 
Натомість, як вказувалось вище, матеріали справи не свідчать, що як ОСОБА_1 , так і його захисником ОСОБА_3 вживались заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
 
До того ж слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду, а тому є безпідставними посилання ОСОБА_1 на те, що про прийняте рішення його ніхто з суду не проінформував, про яку від дізнався лише 16.09.2024 з сайту «Судова влада».         Поряд з цим, як слідує з Єдиного реєстру судових рішень, оскаржувана постанова стала доступна для ознайомлення ще 09.09.2024 року.
Тобто, за умови достатньої зацікавленості, ОСОБА_1 , якому достеменно було відомо про те, що на розгляді у Оболонському районному суді м. Києва перебуває щодо нього справа про адміністративне правопорушення                 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка була призначена до розгляду на 29 серпня 2024 року, мав можливість поцікавитися наслідками її розгляду раніше, ніж 16.09.2024, та відповідно своєчасно подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.
 
Твердження ОСОБА_1 як на підставу поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження про те, що оскаржувана постанова суду не була йому направлена ні на домашню адресу, яка вказана у матеріалах справи, ні на електронну пошту,є непереконливими, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, 05.09.2024 на електронну адресу ОСОБА_1 (       ІНФОРМАЦІЯ_2 )було надіслано документ в електронному вигляді «Постанова» від 29.08.2024 по справі №756/8984/24, який було доставлено до електронної скриньки ОСОБА_1 - 05.09.2024 21:08:07 (а.с. 29).  
 
За таких обставин, відсутні підстави для поновлення  ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, оскільки причини, на які він посилається,                                з урахуванням зазначених вище обставин, не є поважними.
 
          Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
 
Оскільки доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, апелянтом не надано, а обставини, на які він посилається, не є поважними і не підлягають визнанню поважними, то                  у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути  ОСОБА_1 .
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 
 
п о с т а н о в и л а:
 
Відмовити  ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 29 серпня 2024 року                        у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .
 
Апеляційну скаргу повернути  ОСОБА_1 .
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
                   Суддя 
            Київського апеляційного суду                                         Горб І.М.