ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/8398/23                                                        Суддя (судді) першої інстанції: Дар`я ВИНОГРАДОВА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року                                                                          м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді                       - Заїки М.М.,
суддів                                                    - Безименної Н.В., Сорочка Є.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (правонаступника Військової частини   НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ))  на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                            ВСТАНОВИЛА:
  
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини                            НОМЕР_1   ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (далі - відповідач), у якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1   ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка полягає у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови                      № 704 при обчисленні в період з 29.01.2020  по 25.04.2023 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 , а саме: не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,14 вказаної постанови та як наслідок недоплати ОСОБА_1 грошового забезпечення на загальну суму 1088061,55 гривень (один мільйон вісімдесят вісім тисяч шістдесят одна грн 55 коп.);
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )  надати довідку про грошове забезпечення з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військове звання ОСОБА_1 , розрахованого шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,14 Постанови № 704 за період з 29.01.2020 по 25.04.2023;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) провести перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням проведених раніше виплат, за період: з 29.01.2020 по 31.12.2020 включно, розрахованого із розміру посадового окладу 6050,00 грн на місяць; з 01.01.2021 по 31.12.2021 включно, розрахованого із розміру посадового окладу 6540,00 грн на місяць; з 01.01.2022 по 31.12.2022 включно, розрахованого із розміру посадового окладу 7150,00 грн. на місяць, з 01.01.2023 по 25.04.2023 включно, розрахованого із розміру посадового окладу 7730,00 грн на місяць, та за період: з 01.01.2020 по 31.03.2020 включно, розрахованого із розміру окладу за військовим званням 1510,00 грн на місяць; з 01.01.2021 по 31.12.2021 включно, розрахованого із розміру окладу за військовим званням 1630,00 грн на місяць; з 01.01.2022 по 09.03.2022 включно, розрахованого із розміру окладу за військовим званням 1790,00 грн на місяць; з 09.03.2022 по 31.12.2022 включно, розрахованого із розміру окладу за військовим званням 1890,00 грн на місяць, з 01.01.2023 по 25.04.2023 включно, розрахованого із розміру окладу за військовим званням у розмірі 2040,00 грн. на місяць, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови № 704 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та «Про Державний бюджет України на 2023 рік», на відповідні тарифні коефіцієнти;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 , з урахуванням проведених раніше виплат, належні суми грошової допомоги для оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за період: з 29.01.2020 по 31.12.2020 включно, розрахованого із розміру посадового окладу 6050,00 грн на місяць; з 01.01.2021 по 31.12.2021 включно, розрахованого із розміру посадового окладу 6540,00 грн на місяць; з 01.01.2022 по 31.12.2022 включно, розрахованого із розміру посадового окладу 7150,00 грн на місяць, з 01.01.2023 по 25.04.2023 7730,00 грн. на місяць, та за період: з 01.01.2020 по 31.03.2020 званням 1510,00 грн на місяць; 3 01.01.2021 по 31.12.2021 званням 1630,00 грн на місяць; 3 01.01.2022 по 09.03.2022 званням 1790,00 грн на місяць; з 09.03.2022 по 31.12.2022 званням 1890,00 грн на місяць, з 01.01.2023 по 25.04.2023 включно, розрахованого із розміру окладу за військовим званням у розмірі 2040,00 грн на місяць, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови № 704 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та «Про Державний бюджет України на 2023 рік», на відповідні тарифні коефіцієнти;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням проведених раніше виплат, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, за період: включно, розрахованого із розміру посадового окладу 29.01.2020 по 6050,00 грн на місяць; з 01.01.2021 по 6540,00 грн на місяць; з 01.01.2022 по 7150,00 грн на місяць, з 01.01.2023 по 7730,00 грн на місяць, та за період: з 01.01.2020 по 31.03.2020 званням 1510,00 грн на місяць; з 01.01.2021 по 31.12.2021 званням 1630,00 грн на місяць; 3 01.01.2022 по 09.03.2022 званням 1790,00 грн на місяць; з 09.03.2022 по 31.12.2022 званням 1890,00 грн. на місяць, з 01.01.2023 по 25.04.2023 включно, розрахованого із розміру окладу за військовим званням 2040,00 грн на місяць, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови № 704 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та «Про Державний бюджет України на 2023 рік», на відповідні тарифні коефіцієнти;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням проведених раніше виплат, одноразову грошову допомоги, передбачену частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку зі звільненням з військової служби за станом здоров`я, в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на день його звільнення, обчисленого із розміру посадового окладу 7730,00 грн. та розміру окладу за військове звання 2040,00 грн., визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови № 704 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на відповідні тарифні коефіцієнти.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 по 25.04.2023 грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет» на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1,14 до Постанови № 704, з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 по 25.04.2023 грошове забезпечення, грошову допомогу на оздоровлення з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет» на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1,14 до Постанови № 704, з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що  визначення розмірів грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення знаходиться в залежності від розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців. При цьому, у 2020-2023 роках розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на перше січня відповідного календарного року, а не станом на 01.01.2018.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що  при нарахуванні грошового забезпечення позивачу, відповідач правомірно враховував положення Постанови №704, у редакції, чинній на час проведення таких нарахувань, та визначив  розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного станом на 01.01.2018.
Шостим апеляційним адміністративним судом ухвалою від 01.05.2024 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2024 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що відповідач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги відповідача.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Встановлено, що відповідно до витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.04.2023 № 94 позивача з 25.04.2023 виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , знято з речового забезпечення при Військовій частині НОМЕР_2 , з інших видів забезпечення при Військовій частині НОМЕР_1 , з 26 квітня 2023 року знято з трьохразового харчування за рахунок держави при Військовій частині НОМЕР_3 та зазначено виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби за період з 01 квітня по 25 квітня 2023 року в розмірі 390% до посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків з коефіцієнтом 1,05, грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік у розмірі грошового забезпечення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік у розмірі посадового окладу за військовим званням.
Згідно із карткою особового рахунку військовослужбовця  за період з січня 2020 року посадовий оклад позивача становить та оклад за військовим званням розраховані з прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 - 1762 грн. 
З урахуванням таких розмірів посадового окладу  та окладу за військовим званням позивачу також нараховані грошові допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022, 2023 роки.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся за їх захистом до суду.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування пункту постанови і прийнято в цій частині нову постанову, якою визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103. Отже, пункт 6 Постанови №103 втратив чинність, у зв`язку з чим відновлена дія пункту 4 Постанови №704 у редакції до внесення скасованих судом змін, згідно якої розрахунковою величиною для визначення розміру посадового окладу та розміру окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.
Щодо вказаного висновку суду першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно із ч.  2 ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704, яка набрала чинності 01.01.2018, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 4 Постанови №704 установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Пунктом 6 Постанови №103 вказаний пункт 4 Постанови №704 викладено у такій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування пункту постанови і прийнято в цій частині нову постанову, якою визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103.
Отже, пункт 6 Постанови №103 втратив чинність і у зв`язку з чим відновлена дія пункту 4 Постанови №704 у редакції до внесення скасованих судом змін, згідно якої розрахунковою величиною для визначення окладів є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року.
Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що принцип юридичної визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, що ситуації й правовідносини залишалися передбачуваними. Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене (праві позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 29.06.2010 №17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.11.2011 №10-рп/2011).
У рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» від 23.09.1998 Європейський Суд наголосив, що національне право має відповідати поняттю «законність», визначеному Конвенцією, яка вимагає, щоб усе право - писане чи неписане - було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, у разі потреби - з належною консультацією, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити така дія.
Щодо неоднозначного трактування норм законодавства України Європейський суд з прав людини висловився у рішенні ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», зазначивши про пріоритет застосування найбільш сприятливого для особи тлумаченням норм права.
Таким чином, у зв`язку із щорічною зміною розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з дати прийняття  постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, позивач має право на визначення складових грошового забезпечення з 29.01.2020 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на перше січня відповідного календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти.
З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову у вказаній частині.
Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частиною 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У відповідності до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат, згідно ч. 7 ст. 134 КАС України, покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відповідно до заяви позивача, за наслідками розгляду даної справи позивачем понесено судові витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. 
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надано: копію Договору про надання правової допомоги № 15-06-23 від 15.06.2023 відповідно до пункту 11 загальна вартість правової допомоги, визначеної у п.2 цього Договору, становить 10000,00 грн; копію акту виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання правової допомоги № 15-06-23 від 15.06.2023; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 15.06.2023 серія АІ № 1410722; копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 14.03.2019 серія КС № 7568/10.
Надаючи оцінку співмірності заявленої до стягнення з відповідача суми витрати на правову допомогу із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 КАС України, проаналізувавши складність справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, апеляційний суд вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не відповідає умовам співмірності.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зменшення заявленої позивачем суми витрат на правову допомогу та стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції   правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 48, 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
  
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

  Головуючий суддя                                                                                                                                                М.М. Заїка
  
Судді                                                                                                                                                                                   Н.В. Безименна
  
                                                                                                                                                                                                       Є.О. Сорочко  

Повний текст постанови складено та підписано 26 листопада 2024 року.