30.10.24
33/812/514/24

Справа № 487/8390/23
Провадження № 33/812/514/24 
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 

П О С Т А Н О В А
Іменем України
30 жовтня 2024 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Базовкіної Т.М.,
із секретарем судового засідання Ковальським Є.В.,
за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Баженова Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Баженова Дмитра Вікторовича на постанову, яку ухвалив суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Щербина С.В. у приміщенні цього ж суду 16 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,
у с т а н о в и в :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №414542 від 15 жовтня 2023 р. водій ОСОБА_1 15 жовтня 2023 р. о 01 год. 25 хв. в м. Миколаїв по вул. Генерала Карпенка, в районі будинку 32, керував транспортним «Mercedes Benz», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також огляду на місці зупинки у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вказаний протокол разом з іншими документами був скерований органами поліції на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва.
В судовому засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Баженов Д.В. присутніми не були. 
Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 16 вересня 2024 р. ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Також стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 грн. 60 коп.
Не погоджуючись із постановою суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Баженов Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції визнати такою, що винесена з порушенням норм процесуального права і права на захист та скасувати її, й ухвалити нову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції поза судовим розглядом справи відмовив в наданні захиснику доступу до відеоматеріалів, мотивуючи відсутністю відповідної норми закону, проте письмову відмову надавати відмовився. ОСОБА_2 направлявся адвокатський запит з доданою банківською квитанцією про сплату судового збору для отримання копії доданих до справи відеофайлів. Відповідь суду на адвокатський запит не надходила, відеоматеріали або їх копії надано або надіслано не було. Це створило суттєву перешкоду в здійсненні правової допомоги ОСОБА_1 і унеможливило обрати відповідну лінію захисту. Крім того, враховуючи, що сторона захисту є стороною по справі, суд в своїй постанові не зазначив наявність захисника в справі. На думку захисника ОСОБА_1 – Баженова Д.В., суд, ухвалюючи постанову по справі, проявив упередженість, оскільки в тексті постанови зазначив, що одним із доказів є відеоматеріали, які знаходяться в справі, але доступу для ознайомлення з ними не надав. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки поштовим зв`язком та додатково - телефонограмою, тому апеляційний суд, виходячи з положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважає за можливе з урахуванням думки його захисника розглянути справу за його відсутності. 
Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Баженова Д.В., який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі – Правила)).
Згідно із частиною 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Процедура направлення водіїв на огляд щодо встановлення стану сп`яніння і проведення такого огляду врегульовані також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі – Порядок), та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція № 1452/735).
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З оскаржуваної постанови суду вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 статті 7 КУпАП).
Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена:
- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №414542 від 15 жовтня 2023 р., із якого вбачається, що водій ОСОБА_1 15 жовтня 2023 р. о 01 год. 25 хв. в м. Миколаїв по вул. Генерала Карпенка, в районі будинку 32, керував транспортним засобом «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також огляду на місці зупинки у встановленому законом порядку відмовився. Замість підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 проставлені хрестики; 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що понижують увагу та швидкість реакції від 15 жовтня 2023 р., у якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови;
- змістом відеозапису з місця події з нагрудних реєстраторів працівників поліції, які досліджувались у судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій, і якими зафіксовані усі викладені в протоколі серії ААД №414542 від 15 жовтня 2023 р. обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Так, записом зафіксовано, що поліцейські переслідують автомобіль «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 . Після зупинки водію роз`яснюють причину зупинки – порушення комендантської години. При перевірці документів у водія, яким виявився ОСОБА_1 , поліцейськими були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, після чого останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, проте водій відмовився від його проходження, після чого працівником поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, його зміст зачитаний ОСОБА_1 , який ознайомився із протоколом.
Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено.
Істотних порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом першої та апеляційної інстанцій також не встановлено.
Оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, суддя першої інстанції дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , дійсно керував транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №414542 від 15 жовтня 2023 р., та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності. 
За такого суддя суду першої інстанції обґрунтовано зробив висновок про доведеність факту відмови водія ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто про вчинення ним правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком та не приймає аргументи апеляційної скарги як безпідставні.
Щодо посилань апелянта на те, що з відеозаписом, знятим на нагрудну камеру поліцейського, суд першої інстанції не надав змоги ознайомитись. 
Відповідно до статті 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
За такого ознайомлення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з матеріалами справи, зокрема, які перебувають на розгляді у суді, передбачено нормами КУпАП.
Згідно відповіді судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2024 року адвокату Баженову Д.В. на його запит повідомлено, що диск з відеофксацією перебуває в матеріалах справи, опечатаний працівниками поліції та буде розпакований в судовому засіданні.
Відповідно до розписки ОСОБА_2 від 02 лютого 2024 року (а.с. 36) він ознайомлений з матеріалами справи, окрім відеофайлів.
В судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Баженов Д.В. не з`явилися.
Судом апеляційної інстанції захисникові ОСОБА_2 надана можливість ознайомитися із відеозаписами, які долучались поліцейськими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №414542, в електронному вигляді віддалено.
Натомість сам лише факт ненадання судом першої інстанції до розгляду справи по суті можливості ознайомитися захиснику із відеозаписами, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення, не є самостійною та достатньою підставою для скасування постанови судді першої інстанції та не є свідченням упередженості останнього.
Так, долучені до протоколу відеозаписи відображають перебіг події оформлення адміністративних матеріалів 15 жовтня 2023 р. стосовно ОСОБА_1 , містить достовірні відомості про дії водія ОСОБА_1 та працівників поліції на момент зупинки транспортного засобу, що має істотне значення для правильного вирішення даної справи, цей відеозапис є допустимим доказом згідно положень ст. 251 КУпАП та містить інформацію, що є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також слід зауважити, що фіксація правопорушення була здійснена працівниками поліції технічними засобами відеофіксації відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, а сам відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом у справі.
Будь-яких аргументів щодо неправильності висновків, викладених у постанові суду першої інстанції, про винуватість ОСОБА_1 у вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема щодо неправомірності проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, в апеляційній скарзі не викладено. Суд апеляційної інстанції при перегляді справи також не встановив неправильного застосування суддею норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є підставою для скасування постанови.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Апеляційний суд наголошує, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.
Апеляційний суд вважає, що у справі, яка переглядається, дотримано судом стандарт доведення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у скоєнні передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП правопорушення поза розумним сумнівом. В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення. Між тим, у справі, яка переглядається, належними та допустимими доказами доведено факти керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмова від огляду на стан алкогольного сп`яніння, а доказів протилежного матеріали справи не містять.
Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді.
Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.
Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.
Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Баженова Дмитра Вікторовича залишити без задоволення, а постанову судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 16 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна