КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  

Апеляційне провадження                                                     
№33/824/4894/2024
 
П О С Т А Н О В А 
 
            15 жовтня 2024 року                                                                      місто Київ
                                                                                                 справа № 369/183/24
 
Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою захисника-адвоката Лучинського Вадима Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 липня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за  ч.1 ст.130 КУпАП, -
 
                                                        В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Лучинський В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 20 вересня 2024 року подав апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку та клопотання, в якому просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 липня 2024 року.
В обґрунтування посилався на те, що оскаржувану постанову винесено за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , який через військову службу не мав змоги прийняти участь в розгляді справи, а його захисник був присутній та надав суду необхідні пояснення у засіданнях 03 червня 2024 року та 17 червня 2024 року безпосередньо, а на засідання 08 липня 2024 року надіслав додаткове письмове пояснення без явки до суду.
Вказував, що оскільки судове рішення стороні захисту не надходила, а на сайті «Судова влада» та в Єдиному державному реєстрі судових рішень його довгий час не було, що давало підстави розуміти, що справа 08 липня 2024 року розглянута не була, а засідання було перенесено на іншу дату, яка у літній період відпусток ще не визначена і коли її призначать - захисника повідомлять повісткою.
Зазначав, що 10 вересня 2024 року працівник ОСББ повідомив           ОСОБА_1 , що йому надійшло повідомлення про рекомендований лист, про що останній повідомив свого захисника, який перевірив сайт «Судова влада» та ЄДРСР і виявив там появу оскаржуваної постанови.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає, а апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно  користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова винесена Києво-Святошинським районним судом Київської області 08 липня 2024 року. 
Оскільки оскаржувана постанова судді була винесена 08 липня 2024 року, а тому відповідно до приписів ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження вказаної постанови закінчився 18 липня 2024 року.
19 вересня 2024 року захисник-адвокат Лучинський В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на електронну пошту суду першої інстанції подав апеляційну скаргу від 19 вересня 2024 року на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 липня 2024 року.
Постановою Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року відмовлено захиснику  ОСОБА_1 - адвокату Лучинському В.В. в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 липня 2024 року в справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційну скаргу повернуто особі, що її подала.
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання  адвоката Лучинського  В.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 08 липня 2024 року, виходив з того, що адвокат Лучинський  В.В., який був обізнаний про розгляд справи в суді першої інстанції та  про дату судового  засідання, до суду  першої  інстанції із заявою про видачу копії постанови суду не звертався.
Відповідно до відомостей з ЄДРСР постанову  Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 липня  2024 року надіслано для оприлюднення 19 серпня 2024 року, зареєстровано 19 серпня 2024 року,  забезпечено надання загального доступу 20 серпня 2024 року.
20 вересня 2024 року захисник-адвокат Лучинський В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу від 19 вересня 2024 року на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 липня 2024 року, яка повністю ідентична апеляційній скарзі, поданій адвокатом на електронну пошту суду першої інстанції 19 вересня 2024 року.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що доводи, які захисник-адвокат Лучинський В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 наводить в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в апеляційній скарзі, яка була подана 20 вересня 2024 року, були предметом розгляду Київського апеляційного суду у постанові від 02 жовтня 2024 року та були визнані такими, які не можуть свідчити про поважність причин його пропуску та не можуть бути підставою для його поновлення.
Будь-яких інших доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 липня 2024 року апелянтом надано не було, а тому наведені апелянтом причини для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови не дають достатніх підстав для визнання їх поважними.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).
Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.
Оскільки апелянтом не надано інших доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне подання ним апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, і які не були дослідженні судом апеляційної інстанції, в поновленні строку на оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 липня 2024 року захиснику-адвокату Лучинському В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст.294 КУпАП повернути апелянту.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
 
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити захиснику-адвокату Лучинському Вадиму Васильовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 липня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційну скаргу з додатками повернути особі, яка її подала.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
            
Суддя:                                                                                                Борисова О.В.