ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року	Львів	Справа № 500/364/24 пров. № А/857/11285/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді -                                                   Ніколіна В.В.,
суддів -                                                             Гінди О.М., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року (суддя - Мартиць О.І., м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Західного регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                         ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у січні 2024 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Західного регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Західного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо розгляду заяв ОСОБА_1 від 23.10.2023 для надання правової допомоги, складення документів процесуального характеру на бездіяльність та рішення ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області, яка полягає у невнесені відомостей до ЄРДР за заявами від 18.10.2023 і 19.10.2023 про злочин, інші заяви та клопотання необхідні для подання скарг, представництва інтересів в судах; зобов`язати Західний регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги розглянути заяви ОСОБА_1 від 23.10.2023 про надання правової допомоги, складення документів процесуального характеру на бездіяльність та рішення ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області, яка полягає у невнесені відомостей до ЄРДР за заявами від 18.10.2023 і 19.10.2023 про вчинення злочину, інші заяви і клопотання необхідні для подання даних скарг, представництва інтересів в судах під час розгляду складених скарг; стягнути з Західного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає що з 25.10.2022 відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі відповідно до вироку суду від 09.06.2005 у Державній установі "Закарпатська установа виконання покарань №9". Позивач 23.10.2023 направив до відповідача дві заяви, у яких просив призначити йому адвоката для надання правової допомоги, складення документів процесуального характеру та представництва його інтересів. Листом Міжрегіонального центру від 14.11.2023 йому відмовлено у наданні правової допомоги через те, що у заявах не вказано статусу заявника та суті правових вимог.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні позову.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що при розгляді справи судом не встановлено про складення яких саме документів процесуального характеру апелянт звертався до відповідача. Вказує, що надаючи йому раніше правничу допомогу він вже був ідентифікований відповідачем та були надані відповідні документи про факти порушень його права працівниками прокуратури та поліції. Апелянт вважає бездіяльністю відповідача щодо ненадання безоплатної правової допомоги, оскільки Законом України «Про безоплатну правничу допомогу» особи, які засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі мають право на отримання безоплатної правничої допомоги.
Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 25.10.2022 відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі у Державній установі "Закарпатська установа виконання покарань №9".
Позивач 23.10.2023 звернувся до Міжрегіонального центру з двома заявами про призначення адвоката із системи БВПД щодо:
- складення документів процесуального характеру (три різні скарги, заяви, клопотання) на бездіяльність уповноважених осіб ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, що полягала у невнесенні відомостей про скоєння злочину до ЄРДР за трьома різними заявами про кримінальне правопорушення від 18.10.2023 - на адресу Комсомольського міського суду Полтавської області, а також представництва інтересів у цьому суді під час розгляду згаданих скарг;
- складення документів процесуального характеру (три різні скарги, заяви, клопотання) на бездіяльність уповноважених осіб ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, що полягала у невнесенні відомостей про скоєння злочину до ЄРДР за трьома різними заявами про кримінальне правопорушення від 19.10.2023 - на адресу Комсомольського міського суду Полтавської області, а також представництва інтересів у цьому суді під час розгляду згаданих скарг.
Листом Державної установи "Закарпатська установа виконання покарань (№9)" від 23.10.2023 №12/1-к-П-359 (де заявник відбуває покарання) заяви ОСОБА_1 направлені до Міжрегіонального центру.
14.11.2023 відповідач направив через Державну установу "Закарпатська установа виконання покарань (№9)" відповідь на звернення позивача за вих №017/03-19/1013. У відповіді Міжрегіональний центр зазначив, що згідно вимог частини першої статті 18 Закону України "Про безоплатну правничу допомогу" (далі - Закон), у зверненні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання особи, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги (далі - БВПД), поштова адреса, номери засобів зв`язку, викладається суть питання, для вирішення якого особа звертається за БВПД, та зазначається її належність до категорії осіб, які мають право БВПД.
Разом із зверненням про надання БВПД подаються документи (копії документів, завірені в установленому порядку), що ідентифікують особу, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, та підтверджують її належність до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 Закону.
Згідно з вимогами статті 20 Закону, під час прийняття рішення про надання або відмову у наданні безоплатної правової допомоги зобов`язаний перевірити як її належність до однієї з категорій, передбачених частиною першою статті 14 Закону, відповідності діючому законодавству вимог заявника щодо захисту, вчинення дій чи підготовки документів.
Відповідно до положень частини другої статті 18 Закону звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене без дотримання вимог, визначених цією статтею, повертається заявникові з відповідними роз`ясненнями протягом трьох робочих днів з дня його надходження для усунення недоліків. Після усунення недоліків звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги може бути подано повторно.
З поданих ОСОБА_1 звернень неможливо встановити процесуальний статус у наведених кримінальних провадженнях, а також наявність та суть правових питань, порушених у зверненнях.
Додатково повідомлялося, що згідно з частиною другою статті 19 Закону, якщо особа не має підстав для отримання безоплатної вторинної правничої допомоги, центр з надання безоплатної правничої допомоги протягом 10 робочих днів з дня надходження звернення приймає рішення про відмову в наданні такій особі безоплатної вторинної правничої допомоги і надсилає їй або її законному представнику, патронатному вихователю/представнику копію зазначеного рішення з одночасним роз`ясненням порядку оскарження такого рішення. Тому для прийняття центром рішення про надання заявнику правової допомоги, відповідач просив повідомити статус заявника у кримінальному провадженні з обов`язковим долученням відповідних підтверджуючих документів, а також конкретизувати факти порушення його прав працівниками поліції.
Позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача щодо розгляду його заяв, у зв`язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що в даних правовідносинах відповідач діяв в межах та у спосіб, передбачений законом, а саме, Законом №3460-VI, а тому ним не допущено протиправної бездіяльності щодо звернень позивача, поданих 23.10.2023.

Частиною першою статті 25 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VI від 05.07.2012 порядок та умови залучення адвокатів до надання безоплатної правової допомоги встановлюються законом.
Зміст права на безоплатну правничу допомогу, порядок реалізації цього права, суб`єктів, підстави та порядок надання безоплатної правничої допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правничої допомоги, відповідно до Конституції України, Закон України "Про безоплатну правову допомогу" №3460-VI від 02.06.2011 (далі - Закон №3460-VI).
Цей Закон регулює правовідносини у сфері надання безоплатної правничої допомоги суб`єктам права на безоплатну первинну правничу допомогу та суб`єктам права на безоплатну вторинну правничу допомогу, що встановлені цим Законом (частина перша статті 2 Закону №3460-VI).
Безоплатна правнича допомога - правнича допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел (частина перша статті 1 Закону №3460-VI).
Відповідно до статті 13 Закону Закон №3460-VI безоплатна вторинна правова допомога вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя (частина 1). Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру (частина 2).
Стаття 14 Закону України Закону №3460-VI визначає суб`єкти права на безоплатну вторинну правничу допомогу.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 14 Закону №3460-VI право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.
Згідно частини першої статті 17 Закону №3460-VI, Центр з надання безоплатної правничої допомоги: 1) надає правничі послуги безоплатної первинної правничої допомоги, визначені частиною другою статті 7 цього Закону; 2) здійснює правопросвітництво; 3) приймає рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги; 4) забезпечує складання процесуальних документів за зверненням суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу; 5) забезпечує участь захисника під час здійснення досудового розслідування та судового провадження у випадках, якщо захисник відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України залучається для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії; 6) забезпечує участь захисника в розгляді справи про адміністративне правопорушення; 7) забезпечує здійснення представництва інтересів суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 8) укладає договори з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу, для надання такої допомоги; 9) видає доручення для підтвердження повноважень захисника або повноважень адвоката для здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 10) приймає рішення про уповноваження працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги на надання безоплатної вторинної правничої допомоги; 11) приймає рішення про заміну адвоката чи працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги відповідно до статті 24 цього Закону; 12) подає клопотання до Координаційного центру з надання правничої допомоги про виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 24 цього Закону; 13) приймає рішення про припинення надання безоплатної вторинної правничої допомоги; 14) забезпечує надання послуг з медіації у встановленому порядку; 15) подає до Координаційного центру з надання правничої допомоги звіти про свою діяльність; 16) виконує інші функції, передбачені Положенням про центри з надання безоплатної правничої допомоги.
Стаття 18 Закону №3460-VI визначає порядок подання звернень про надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Згідно норм статті 18 даного Закону №3460-VI звернення про надання одного з видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, або їх представниками до центру з надання безоплатної правничої допомоги в письмовій формі за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи або за місцезнаходженням органу, що здійснює дізнання, досудове розслідування, суду, слідчого судді, що розглядають справу.
У зверненні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання особи, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, поштова адреса, номери засобів зв`язку, викладається суть питання, для вирішення якого особа звертається за безоплатною вторинною правничою допомогою, та зазначається її належність до категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу.
Письмове звернення підписується такою особою або її представником та подається до центру з надання безоплатної правничої допомоги особисто або надсилається поштою.
Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правничої допомоги подаються документи (копії документів, завірені в установленому порядку), що ідентифікують особу, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, та підтверджують її належність до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.
Звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, зазначеним у пункті 9 частини першої статті 14 цього Закону, подається такими особами до центру з надання безоплатної правничої допомоги через адміністрацію установи виконання покарань.
Звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене без дотримання вимог, визначених цією статтею, повертається заявникові з відповідними роз`ясненнями протягом трьох робочих днів з дня його надходження для усунення недоліків. Після усунення недоліків звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги може бути подано повторно. У такому разі забороняється відмовляти у прийнятті звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги з підстав, про які не було зазначено раніше.
З аналізу вищенаведеного слідує, що законом чітко визначено вимоги до змісту та форми звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, у якому серед іншого, викладається суть питання, для вирішення якого особа звертається за безоплатною вторинною правничою допомогою, та надаються документи підтверджують її належність до категорії осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.

З матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до центру з надання безоплатної правничої допомоги із заявами від 23.10.2023 щодо:
- складення документів процесуального характеру (три різні скарги, заяви, клопотання) на бездіяльність уповноважених осіб ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, що полягала у невнесенні відомостей про скоєння злочину до ЄРДР за трьома різними заявами про кримінальне правопорушення від 18.10.2023 - на адресу Комсомольського міського суду Полтавської області, а також представництва інтересів у цьому суді під час розгляду згаданих скарг;
- складення документів процесуального характеру (три різні скарги, заяви, клопотання) на бездіяльність уповноважених осіб ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, що полягала у невнесенні відомостей про скоєння злочину до ЄРДР за трьома різними заявами про кримінальне правопорушення від 19.10.2023 - на адресу Комсомольського міського суду Полтавської області, а також представництва інтересів у цьому суді під час розгляду згаданих скарг.
Як слідує зі змісту листа №017/03-19/1013 від 14.11.2023 наданого у відповідь на звернення позивача від 23.10.2023, відповідач повідомив позивача про те, що з направлених звернень неможливо встановити його статус у кримінальному провадженні, наявність та стадію розгляду зазначених у зверненні скарг, а також наявність та суть зверненнях.
Тому, для прийняття рішення про надання правової допомоги запропоновано ОСОБА_1 повідомити відповідачу його статус у кримінальному провадженні з обов`язковим долученням відповідних підтверджуючих документів, а також конкретизувати факти порушення його прав працівниками поліції.
Доводи скаржника зводяться до того, що згідно з пунктом 9 частини 1 статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» апелянт має право на безоплатну правничу допомогу, оскільки є засудженим до покарання у виді довічного позбавлення волі.
З вищенаведеного слід зробити висновок, що відповідачем в межах компетенції, встановлено, що вказані звернення позивача про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, подано без дотримання вимог, визначених статтею 18 Закону №3460-VI, з огляду на що листом №017/03-19/1013 від 14.11.2023 позивачу зазначено про недоліки поданих звернень чим дотримано вимоги частини другої статті 18 Закону №3460-VI.
Окрім цього, статтею 20 Закону №3460-VI передбачено, що особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, якщо особі раніше надавалася безоплатна вторинна правнича допомога з одного і того ж питання (пункт 4 частини першої статті 20 Закону).
Відповідачем було зазначено, що з направлених звернень неможливо було встановити статус у кримінальних провадженнях, а також наявність та суть правових питань, порушених у скаргах на бездіяльність працівників прокуратури та поліції.
Відтак, для прийняття відповідачем рішення про надання правничої допомоги, ОСОБА_1 було запропоновано повідомити його статус у кожному з кримінальних проваджень з обов`язковим долученням відповідних підтверджуючих документів, а також конкретизувати факти порушення його прав працівниками правоохоронних органів.
Апеляційний суд зазначає, що під протиправною бездіяльністю треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Разом з тим, відповідачем було прийнято до розгляду, у визначений законодавством строк розглянуто та запропоновано заявнику надати додаткову інформацію для необхідності прийняти рішення за результатом такого звернення. Відповідач не вчиняв жодних дій, які можна охарактеризувати його бездіяльністю, та діяв відповідно до своїх повноважень та чинного на момент звернення законодавства та у відповідності до ст. 19 Конституції України.
Як вірно зазначає суд першої інстанції, в межах спірних правовідносин, відповідачем вчинено дії, передбачені Законом №3460-VI щодо усунення недоліків, які містили звернення позивача від 23.10.2023 для можливості прийняття рішення про надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правничої допомоги.
Колегія суддів звертає увагу, що після повернення відповідачем ОСОБА_1 його звернення із наданням відповідних роз`яснень, останній повторно до відповідача не звертався з тих же самих підстав та з усуненими недоліками, а відтак звернення до суду з даним позовом є передчасним.
Апеляційний суд резюмує, що в даних правовідносинах відповідач діяв в межах та у спосіб, передбачений законом, а саме, Законом №3460-VI, а тому ним не допущено протиправної бездіяльності щодо звернень позивача, поданих 23.10.2023.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у справі №500/364/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	З. М. Матковська