ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" вересня 2024 р.           Справа№ 910/2302/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко О.В.
суддів:            Тарасенко К.В. 
          Гончарова С.А. 

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 25.09.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2024

у справі № 910/2302/24 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»
до ОСОБА_1 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача        -Державна аудиторська служба України
про відшкодування 770 872,96 грн

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі - позивач, ТОВ ГП «Нафтогаз Трейдинг», Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення збитків, завданих посадовою особою позивача у розмірі 770 872,96 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані виплатою премії колишнім генеральним директором товариства (відповідачем) у завищеному розмірі, що призвело до заподіяння збитків позивачу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2024 залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державну аудиторську службу України.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 закрито провадження у справі № 910/2302/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до ОСОБА_1 про стягнення 770 872,96 грн, оскільки спір у даній справі підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.
Ухвала мотивована тим, що при вирішенні даного спору підлягають встановленню обставини порушення ОСОБА_1 , яка перебувала на посаді директора Товариства у період з 21.06.2019 по 15.01.2020 та на посаді генерального директора з 16.01.2020 по 24.05.2020, трудового законодавства в частині нарахування та виплати премії керівнику з порушенням умов контракту, та покладення на відповідача матеріальної відповідальності, встановленої трудовим законодавством, а тому даний спір підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулося 17.07.2024 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, яка сформована в системі «Електронний суд» 17.07.2024, у якій просив суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва 08.07.2024 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Скаржник зазначає, що спір у даній справі виник між позивачем та відповідачем не як між роботодавцем та його найманим працівником, а як між Товариством та його посадовою особою, а тому підлягає вирішенню саме у порядку господарського судочинства.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/2302/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко  О.В. судді: ОСОБА_2, Гончаров С.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2302/24. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 у справі № 910/2302/24.
08.08.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/2302/24.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2024. Роз`яснено право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, заперечення на відзив. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали. Розгляд справи призначено на 19.09.2024.
У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 у відставку, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 18.09.2024 у справі №910/2302/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко  О.В., судді: Тарасенко К.В., Гончаров С.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 справу №910/2302/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 прийнято колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гончаров С.А., Тарасенко К.В. Розгляд справи призначено на 25.09.2024.
У судове засідання 25.09.2024 з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги на підставі доводів, зазначених у ній, просив її задовольнити, ухвалу місцевого суду від 08.07.2024 у справі №910/2302/24 скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Представник відповідача заперечив проти доводів, викладених у апеляційній скарзі, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі залишити без змін.
Представник третьої особи у судовому засіданні вирішення питання щодо розгляду апеляційної скарги залишив на розсуд суду.
У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про наступне.
Відповідно до рішення учасника №24 від 13.03.2019 Михайленко І.В обрано тимчасово виконуючого обов`язки (особою, яка тимчасово здійснює повноваження) директора Товариства на період з 14.03.2019 по 20.06.2019 за сумісництвом.
Рішенням учасника №39 від 19.06.2019 припинено з 20.06.2019 Трудовий договір №1 з тимчасово виконуючим обов`язки (особою, яка тимчасово здійснює повноваження) Директора Товариства на період з 14.03.2019 по 20.06.2019 за сумісництвом ОСОБА_1 від 15.03.20219 відповідно до п. 5.3.2 цього договору та п. 1 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю. Також, вказаним Рішенням обрано Директором Товариства Михайленко І.В. з 21.06.2019 строком на 1 рік, затверджено умови контракту з Директором Товариства.
20.06.2019 позивач та відповідач уклали Контракт №2.
Згідно з рішенням учасника №86 від14.01.2020 припинено повноваження директора Товариства Михайленко І.В. з 14.01.2020 та обрано генеральним директором Товариство Михайленко І.В. з 15.01.2020 по 31.03.2020, затверджено умови контракту з генеральним директором Товариства.
15.01.2020 між позивачем та відповідачем укладено контракт №3.
Рішенням учасника №97 від 25.03.2020, зокрема, вирішено затвердити оцінку досягнутих результатів керівника Товариства за 2019 рік, установити та виплатити річну премію генеральному директору Товариства Михайленко І.В. за досягнення Цілей та Ключових показників за 2019 рік у розмірі 100% від річного посадового окладу, обчисленого відповідно до п.3.2 Контракту №2 від 20.06.2019.
Відповідно до п. 3.2 Контракту 2 базова частина винагороди Керівника встановлюється у вигляді посадового окладу в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень за місячну норму часу, розраховану відповідно до вимог п.1.4 цього Контракту, та нараховується пропорційно фактично відпрацьованому часу.
Пунктом 3.3 Контракту 2 визначено, що за рішенням Загальних зборів Керівнику може виплачуватись річна премія за досягнення Цілей та Ключових показників, встановлених Керівнику на відповідний рік, максимальний розмір якої складає 100 відсотків від річного посадового окладу, визначеного п.3.2 цього трудового договору.
Керівнику встановлюється неповний робочий час в обсязі 25% місячної норми робочого часу, встановленої в Товаристві, з правом самостійного визначення початку та закінчення робочого дня та з підсумованим обліком робочого часу в місячному обліковому періоді (п. 1.4 Контракту 2).
Відповідно до рішення учасника №98 від 30.03.2020 продовжено строк повноважень генерального директора Товариства Михайленко І.В. до 31.08.2020, затверджено умови додаткової угоди до контракту 3.
02.04.2020 ОСОБА_1 , будучи генеральним директором Товариства, підписала наказ №15-к «По особовому складу» на підставі рішення учасників №97 від 25.03.2020. Відповідно до зазначеного наказу ОСОБА_1 назначено виплату річної премії, як генеральному директору Товариства за досягнення Цілей та Ключових показників за 2019 рік у розмірі 100% від річного посадового окладу, обчисленого відповідно до п.3.2 Контракту №2 від 20.06.2019. Контроль за виконанням  вказаного наказу залишено за ОСОБА_1 .
Рішенням учасника №107 від 21.05.2020 припинено повноваження генерального директора Товариства Михайленко І.В. за її заявою відповідно до п.п. 11.9.1 п.11.9 статуту Товариства з 24.05.2020.
Актом Державної аудиторської служби України від 01.12.2023 №05-21/9 планової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Товариства за період з 16.08.2018 по 30.06.2023 встановлено порушення вимог п. 3.2 контракту № 2 від 20.06.2019 щодо виплати генеральному директору Товариства Михайленко І.В. річної премії за досягнення Цілей та Ключових показників за 2019 рік у завищеному розмірі (без урахування фактично відпрацьованого часу), чим завдано втрат (збитків) фінансових (матеріальних) ресурсів Товариству на загальну суму 770 872,96 грн.
Таким чином, ТОВ ГП «Нафтогаз Трейдинг» звернулося до суду в порядку господарського судочинства з позовом про відшкодування збитків, завданих зайвими грошовими виплатами, ОСОБА_1 у розмірі надмірно виплаченої їй премії. На думку позивача, при здійсненні нарахування премії було допущено помилки, пов`язані з не врахуванням фактично відпрацьованого відповідачем часу на посаді керівника позивача. Виплачена відповідачу премія була розрахована в порушення п. 3.2 контракту № 2 від 20.06.2019.
Оскаржуваною ухвалою суду від 08.07.2024 закрито провадження у справі. Закриваючи провадження у даній справі, місцевий господарський суд зазначив, що при вирішенні даного спору підлягають встановленню обставини порушення ОСОБА_1 , яка перебувала на посаді директора Товариства у період з 21.06.2019 по 15.01.2020 та на посаді генерального директора з 16.01.2020 по 24.05.2020, трудового законодавства в частині нарахування та виплати премії керівнику з порушенням умов контракту, та покладення на відповідача матеріальної відповідальності, встановленої трудовим законодавством, а тому даний спір підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.
Однак, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Вирішуючи питання юрисдикційності спору, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до вимог ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. При цьому у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Критеріями розмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, по-друге - спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа.
Отже, за правилами цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.
З огляду на приписи частини 3 статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції, та на вимоги статей 4, 12,20 ГПК України господарське судочинство здійснюється в порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного), коли склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.
Разом з тим, за положеннями частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Зокрема, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер, а також коли належність справ до юрисдикції господарських судів прямо передбачено положеннями законодавства.
За змістом частин 1, 2 статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).
Отже, вирішуючи питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 Господарського кодексу України, щодо віднесення до господарських правовідносин, зокрема правовідносин, які виникають з підприємництва. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18 (провадження №12-294гс18, пункт 4.11) визначено ознаки спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду: наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, та спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі №646/6644/17 (провадження № 14-352цс19, пункт 74) зроблено висновок, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду подібних справ визначальним є характер правовідносин, з яких виник спір. Суб`єктний склад спірних правовідносин є формальним критерієм, який має бути оцінений належним судом.
Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (власників), учасника (учасників), акціонера (акціонерів) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.
Згідно із частинами 3 та 4 статті 92 Цивільного кодексу України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.
Стаття 65 Господарського кодексу України передбачає, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства (частини перша - друга).
Відповідно до частин 1 - 2 статті 89 Господарського кодексу України управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.
Посадові особи несуть цивільно-правову, адміністративну, фінансову та кримінальну відповідальність за шкоду та збитки, завдані ними господарському товариству, у порядку та у випадках, передбачених законом.
Рішенням учасника №79 від 26.12.2019 затверджено нову редакцію Статуту ТОВ «ГП «Нафтогаз Трейдинг» (далі - Статут).
Розділом 9 Статуту, визначено, що органами Товариства є загальні збори та генеральний директор, а посадовими особами органів Товариства - генеральний директор та інші особи згідно із законом. Посадові особами органів Товариства зобов`язані діяти в інтересах Товариства відповідно до вимог законодавства, Статуту, внутрішніх документів Товариства.
Відповідно до п. 11.1 Статуту генеральний директор здійснює управління поточною діяльністю Товариства.
Згідно з п. 11.6 Статуту з урахуванням обмежень встановлених Статутом та законодавством, генеральний директор, зокрема в межах власної компетенції видає накази та розпорядження, обов`язкові для виконання всіма працівниками Товариства; розпоряджається майном та коштами Товариства з урахуванням обмежень встановлених законодавством, Статутом та рішеннями загальних зборів.
Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачу завдано збитки зайвими грошовими виплатами, у розмірі надмірно виплаченої премії Михайленко І.В., яка перебувала на посаді тимчасово виконуючого обов`язки (особою, яка тимчасово здійснює повноваження) директора Товариства у період з 14.03.2019 по 20.06.2019 за сумісництвом, директора Товариства у період з 21.06.2019 по 15.01.2020 та на посаді генерального директора з 16.01.2020 по 24.05.2020.
Таким чином, правовідносини, які виникли між ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» та ОСОБА_1 щодо відшкодування збитків, стосуються дій або бездіяльності відповідача під час здійснення своїх повноважень як посадової особи. Вказані правовідносини за своєю суттю є господарськими, хоч і виявлені після звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора цього Товариства.
Подібний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 638/15118/16-ц та Верховного Суду від 14.04.2020 № 910/12217/19.
З огляду на викладене, виходячи із предмета та змісту позовних вимог, характеру правовідносин та суб`єктного складу сторін як учасників таких правовідносин, колегія суддів доходить висновку, що даний спір не є трудовим спором, як помилково зазначив суд першої інстанції, а тому підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. 
Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не правильно визначено характер правовідносин, з яких виник спір, а тому не застосовано постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 № 638/15118/16-ц, Верховного Суду від 14.04.2020 № 910/12217/19 та помилково зазначено, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, оскільки, за доводами суду першої інстанціх, предметно стосується порушення трудового законодавства.
Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 у справі №910/2302/24 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Згідно із п. 6 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно із ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: - неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; - недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; - невідповідність висновків суду обставинам справи; - порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріальног права, які призвели до постановления помилкової ухвали.
Враховуючи викладене, ухвала Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 у справі №910/2302/24 підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Розподіл сум судового збору здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 232-241, 255, 271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 у справі №910/2302/24 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 у справі №910/2302/24 скасувати.
3.Матеріали справи № 910/2302/24 повернути до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст підписано 18.10.2024. 

Головуючий суддя                                                            О.В. Тищенко 

Судді                                                                                К.В. Тарасенко

                                                                                С.А. Гончаров