ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 листопада 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/9074/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач), суддів:  Щербака А.А., Баранник Н.П.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року (судддя 1-ї інстанції Озерянська С.І.) в адміністративній справі №160/9074/24 за позовом   ОСОБА_1 до  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,- 

ВСТАНОВИВ:
08.04.2024 позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.04.2024;  про визнання протиправними та скасувати  податкові повідомлення-рішення від 07.02.2024 №0056920708; від 07.02.2024 №0056870708.
Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з оскарженими рішеннями податкового органу, оскільки в наказі про проведення фактичної перевірки містилось лише посилання на норми чинного законодавства, в тому числі норми ПК України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків. При цьому взагалі не вказано, що саме зумовило необхідність проведення перевірки, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення, яке саме порушення було скоєно позивачем, не надано доказів на підтвердження цієї інформації. У зв`язку з цим позивач вважає, що у ГУ ДПС не було підстав для проведення перевірки на підставі наказу про проведення перевірки, оскільки він не містять жодного посилання на достовірну інформацію щодо порушень з боку позивача. Контрольна розрахункова операція проведена з порушенням приписів Закону №877-V та за відсутності доказів, що за рахунок контролюючого органу, а також не здійснено хронометраж господарської операції. Також порушення приписів п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” не підтверджено результатами проведеної фактичної перевірки.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року позов задоволено.
Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою доводи відповідача про правомірність застосування відповідачем  штрафних санкцій. Акт перевірки та додані до нього додатки підтверджують правомірність прийняття спірних рішень. Перевірка проведена на підставі, в спосіб та межах норм законодавства, що регламентують її проведення.
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.
В силу приписів ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач є фізичною особою – підприємцем та перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області. Основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
03.01.2024 року Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області, керуючись п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.2, п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, прийнято наказ № 7-п “Про проведення фактичних перевірок” щодо проведення протягом січня 2024 року фактичних перевірок суб`єктів господарювання (перелік додається).
Згідно з витягом додатку до наказу ГУ ДПС у Київській області від 03.01.2024 № 7-п переліку суб`єктів господарювання для проведення фактичних перевірок працівниками відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Київській області на підставі п.п. 80.2.2, п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України зазначено: “Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , Кіоск.
Для здійснення перевірки були оформлені направлення на перевірку №21/10-36-07-08 та №22/10-36-07-08 від 03.01.2024 року, в яких вказана мета перевірки: дотримання норм законодавства       з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), контролю щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки).
Направлення на перевірку були підписані ОСОБА_2 .
16.01.2024 року 13 год. 40 хв. розпочато фактичну перевірку кіоску, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ).      
За результатами фактичної перевірки 18.01.2024 року перевіряючими складено акт №2424/10/36/07/3556602275, яким встановлено, що в кіоску, за адресою АДРЕСА_3 кор. 3, прім. 276 у ході проведення контрольної розрахункової операції, проведеної перед початком перевірки, реалізовано та придбано пачку цигарок "Мальборо" голд за ціною 40,00 грн. Розрахунковий документ продавець не роздруковувала та не видавала. На момент перевірки ФОП ОСОБА_1 не має оформлених трудових відносин з продавцем ОСОБА_3 . ФОП ОСОБА_1 не надав до перевірки книгу обігу доходів та витрат, обмін товарних запасів та документи на реєстратор розрахункових операцій. Також на момент перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не забезпечив можливість здійснення безготівкових розрахунків, у тому числі з використанням платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв.
За висновками перевірки встановлено порушення: вимог п. 1 ст. 3, п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (зі змінами та доповненнями), п. 85.2 ст. 83 Податкового кодексу України від 02.12.2010 “ 2755-VI (зі змінами та доповненнями):
- проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документа;
- неведення в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку;
- ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
Відповідно до розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до акту фактичної перевірки, загальна сума штрафних (фінансових) санкцій складає 198127,50грн.
На підставі акту перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення форми “С” від 07.02.2024 №0056920708 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 197 107,50 грн. за порушення п. 1, 2 ,12 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” № 265/95-ВР від 06.07.1995 ( із змінами та доповненнями) та податкове повідомлення-рішення форми “ПС” від 07.02.2024 №0056870708 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1020,00 грн. за порушення п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 “ 2755-VI (зі змінами та доповненнями).
Позивач вважаючи протиправними рішення про застосування штрафних санкцій, а проведення перевірки без визначених законодавством підстав, звернувся до суду із цим позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідач не визначив і не обгрунтував підставу проведення фактичної перевірки, а отже оскільки перевірка призначена і проведена з порушенням приписів законодавства, оскіржені рішення скасував.
Суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення доходить наступних висновків.
Щодо підстав визначених у наказі про проведення перевірки.
Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.
Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).
Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: (п.80.2.2.) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Із змісту наведених норм права слідує, що пункт 80.2 статті 80 ПК України виокремлює різні підстави для проведення контролюючим органом фактичної перевірки суб`єкта господарювання.
Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 26 березня 2024 року в справі № 420/9909/23 викладено наступний правовий висновок:
"У спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України     під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту     80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт     80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту     81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним.
Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.".
Колегія суддів звертає увагу, що у наказі Головного управління ДПС у Київській області від 03.01.2024 року №7-п, підстави для проведення фактичної  перевірки «… на підставі пп.80.2.2, п.80.2 ст. 80, пп.69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України..»
Отже, в основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем покладено підпункт 80.2.2 пункту 80.2  статті    80 ПК України.
Враховуючи висновки Верховного Суду та приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, суд доходить до висновку, що оскільки в наказі вказано, що підставою для призначення фактичної перевірки з питань дотримання норм законодавства, регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі обіг товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) є 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, висновок суду першої інстанції про недотримання контролюючим органом вимог ПК України, які пред`являються до наказу про проведення фактичної перевірки, є помилковим.
Щодо встановлених порушень за результатами проведеної фактичної перевірки.
Так відповідно акту перевірки встанволені наступні порушення: вимог п. 1 ст. 3, п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (зі змінами та доповненнями), п. 85.2 ст. 83 Податкового кодексу України від 02.12.2010 “ 2755-VI (зі змінами та доповненнями) (а.с. 92-94):
- проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документа;
- неведення в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку;
- ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
За результатами встановлених порушень відповідачем прийняті: податкові податкове повідомлення-рішення форми “С” від 07.02.2024 №0056920708 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 197 107,50 грн. за порушення п. 1, 2 ,12 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” №265/95-ВР від 06.07.1995 ( із змінами та доповненнями) та податкове повідомлення-рішення форми “ПС” від 07.02.2024 №0056870708 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1020,00 грн. за порушення п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 “ 2755-VI (зі змінами та доповненнями).
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначаються Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі – Закон №265), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Щодо податкового повідомлення-рішення від від 07.02.2024 №0056920708 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 197107,50грн за порушення п. 1, 2 ,12 ст. 3 Закону №265: нпроведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі рохрахункового документи, неведення в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. (а.с. 91, 94 на звороті)
Відповідно п.1 ст. 3 Закону України №265, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Відповідно п.2 ст.3 Закону України №265, суб`єкти господарювання зобов`язані надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
В ході перевірки кіоску, за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул.Університетська, буд.2/1, кор.3, прим.276, (місце здійснення господармької діяльності позивачем)  встановлено не надання розрахункового документу встановленої форми при проведенні розрахункової операції на суму 40,00грн. без застосування РРО та без видачі відповідного розрахункового документу, чим порушені вимоги пунктів 1 та 2 статті 3 Закону №265.
Вказане порушення зафіксовано у акті фактичної перевірки. Особа, що здійснює розрахункові операції, підписала акт без зауваженя.
Враховуючи вищезазначене, порушення встановлене під час перевірки не спростовано матеріалами справи.
Колегія суддів вважає безпідставиними доводи позивача про те, що працівниками відповідача було здіснено проведення контрольної розрахункової операції за власні кошти перевіряючих, із застосування власних банківських карток, а не за кошти конролюючого органу, оскільки  норми податкового законодавства не визначають виключне джерело коштів для здійснення контрольної розрахункової операції. Посилання позивача на приписи Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діялності» №877 є безпідставними, оскільки сспірні правовідносини врегульовані нормами ПК України та Законом №265.
Щодо не ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації,  що є порушенням пункту 12 статті 3 Закону № 265.
Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону № 265 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані, зокрема, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Вказана норма передбачає наявність підтвердження обліку та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу господарському об`єкті.
Приписами ст. 20 Закону № 265 визначено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Так, згідно акту перевірки, посадовими особами позивача в ході перевірки з 16.01.2024 року по 18.01.2024 року не надані до перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), бухгалтерські документи щодо обліку товару. Опис тютюнових виробів складає на загальну суму 197067,50грн.
Під час перевірки встановлено відсутність документів які підтверджують обік товарів, що був на реалізації в місці його продажу. На спростування порушення, зазначеного у акті перевірки, позивачем не надано документів, а ні під час перевірки, а ні суду.
Крім того, продавець, що перебував під час проведення фактичної перевірки на місці реалізації не скористалась правом викласти зауваження на спростування порушення або зазначити про це у акті перевірки.
Також безпідставини є доводи позивача про непроведення відповідачем хронометражу господарських операцій, оскільки його здійснення є правом, а не обов`язком контролюючого органу, відповідно до п. 80.8 ст. 80 ПК України.
Крім того, позивачем не вказано, яке встановлене під час перевірки порушення мав спростувати не проведений хронометраж.
Враховуючи вищезазначене, відповідачем правильно встановлене під час фактичної перевірки порушення - не ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, і не спростовано під час розгляду справи.
Податковим повідомленням-рішенням “ПС” від 07.02.2024 №0056870708 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1020,00 грн. за порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України , а саме не надання посадовим особам органів ДПС в повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані із предметом перевірки.
Відповідно до п. 121.1 ст. 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, у вигляді штрафу в     розмірі 2040 гривень.
Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Положеннями пункту 85.4 статті 85 ПК України передбачено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Приписами пункту 85.6 статті 85 ПК України передбачено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
Відповідно до пункту 85.8 статті 85 ПК України посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). 
Відповідно матеріалам справи, матеріали фактичної перевірки не містять вимоги про надання певних документів, а також складання акту про відмову у їх наданні. Тобто  контролюючим органом належними та допустимими доказами не доведено факт не надання позивачем документів, що витребувались в ході фактичної перевірки. 
Не складання акту, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, вказує не відсутність допустимих доказів відмови платника податку у наданні документів до перевірки та тягне за собою правові наслідки у вигляді протиправності застосування штрафних санкцій за ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю. 
Враховуючи зазначене, податкове повідомлення-рішення за формою “ПС” від 07.02.2024 №0056870708 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1020,00 грн. за порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України, а саме не надання посадовим особам органів ДПС в повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані із предметом перевірки підлягає скасуванню.
Враховуючи вищезазначене, судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, та неповно з`ясовано обставини справи, а отже  рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового  судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
За правилами частин першої, четвертої статті 317 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;  невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
Щодо витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів доходить наступного висновку.
Так позивні вимоги  задоволені лише в частині оскарження повідомлення-рішення за формою “ПС” від 07.02.2024 №0056870708 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1020,00грн. за порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України.
До матеріалів справи додано копію договору про надання правничої допомоги від 05.04.2024 року, укладеного між адвокатом Будьонним Віталієм Сергійовичем та позивачем, копію ордера на надання правничої (правової) допомоги від 02.04.2024 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Проте на підтвердження витрат не було надано  акту прийняття-передачі послуг, детального опису робіт проведених адвокатом або будь-яких інших документів на підтвердження факту надання послуг адвокатом.
Таким чином підстави для стягнення заявленої суми витрат на правничу допомогу відсутні.
Розподіл судових витрат (сплаченого судового збору) здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Суд позов позивача задовольнив частково на загальну суму 1020,00гр. Відповідно на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового у наступному розмірі: 1020,00грн (задоволені позовні вимоги) х 100% : 198127,5грн (заявлені позовні вимоги) = 6,1% (процент задоволених позовних вимог), 1585,00 грн (судові витрати зі сплати судового збору) х 6,1% : 100% = 96,70 грн).
Так, підлягає стягненню сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 96,70грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Керуючись ст.ст. 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року в адміністративній справі №160/9074/24 – скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за формою податкове повідомлення-рішення форми “ПС” від 07.02.2024 №0056870708 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1020,00грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд.17-а, код ЄДРПОУ 44118658) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 96,70грн (дев`яносто шість гривень 70коп).
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник