СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року                                          м. Харків                        Справа № 922/4096/14  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є., суддя  Радіонова О.О.
секретар судового засідання Семченко Ю.О.,
за участі представників сторін:
позивача (стягувача) — Бонтлаб В.В. (поза межами приміщення суду), Витяг з Єдиного реєстру адвокатів України серія ІІ №1002632. Довіреність б/н від 20.08.2024.
відповідача (боржника) — не з`явився
від органу примусового виконання рішень — Гапон Євген Вікторович (Лозівський міськрайонний суд Харківської області) - Довіреність №1 від 05.01.2024, Посвідчення АБ №041595 від 31.10.2023, Самопредставництво.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вх.№2462Х/3) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.09.2024 прийняту за результатами розгляду скарги ТОВ "Спектр-Агро" на бездіяльність державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у справі №922/4096/14 (суддя Калантай М.В., повний текст ухвали проголошено та підписано 07.10.2024)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро", м.Обухів Київської області
до Фізичної особи-підприємця Кондратюка Анатолія Степановича, смт Орілька Харківської області
про стягнення коштів у сумі 99.795,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.09.2024 у справі №922/4096/14 скаргу ТОВ "Спектр-Агро" №02-1/09 від 02.09.2024 на бездіяльність державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задоволено. Визнано за період із 05.10.2020 по 30.08.2024 неправомірною бездіяльність державного виконавця Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного МРУ Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №59431219 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №922/4096/14 від 25.11.2014, яка виразилась у порушенні порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №59431219 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №922/4096/14 від 25.11.2014 із врахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження". Зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного МРУ Міністерства юстиції усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №59431219 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №922/4096/14 від 25.11.2014 із врахуванням норм та положень Закону України “Про виконавче провадження".
Лозівський відділ державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.09.2024. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що суд першої інстанції не у повному обсязі з`ясував обставини, що зумовили тривале невиконання рішення суду та передчасно прийняте рішення за скаргою на бездіяльність державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №59431219 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 25.11.2014.
Скаржник вважає необгрунтованими висновки суду, що державним виконавцем у період з 05.10.2020 по 30.08.2024 не було вчинено всіх належних та допустимих дій щодо примусового виконання наказу, оскільки як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем скеровувались запити з 31.12.2020 та в подальшому направлялися. У тому числі, направлялися запити щодо надання інформації стосовно наявності та/ або стану рахунків/електронних гаманців Кондратюк А.С., РНОКПП НОМЕР_1 . Вказану інформацію не надано з причини: у запиті вказано недійсний (помилковий) реєстраційний номер облікової картки платника податків або фізична особа за вказаними у запиті серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в Державному реєстрі не перебуває. У зв`язку з чим, 17.10.2024 державним виконавцем був скерований запит до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо пошуку даних по суб`єкту « ОСОБА_1 ». Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, ОСОБА_1 має РНОКПП НОМЕР_2 , а у виконавчому документі зазначений 2486615394, що свідчить про допущення помилки під час складання наказу Господарського суду №922/4096/14 від 16.12.2014 про стягнення із ФОП Кондратюк А.С. ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Спектр-Агро» заборгованості в сумі 101.791,76 грн, що унеможливило відображення реального майнового стану боржника та призвело до тривалого невиконання рішення. Враховуючи вищевикладене, 17.10.2024, відповідно до ст.ст. 8, 18 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 14 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 №2832/5), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 державним виконавцем було скеровано постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних. 17.10.2024 державним виконавцем були направлені запити відповідно до ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження». Після оновлення реєстраційних даних боржника державним виконавцем вживаються заходи примусового виконання рішень відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2024 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Медуниця О.Є., Радіонова О.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 апеляційну скаргу   Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишено без руху через відсутність доказів направлення копії апеляційної скарги всім сторонам по справі разом з описом вкладення у цінний лист. Витребувано матеріали справи №922/4096/14 з Господарського суду Харківської області.
25.10.2024 матеріали справи №922/4096/14 надійшли на адресу Східного апеляційного господарського суду.
Після усунення недоліків апеляційної скарги ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Встановлено строк до 15.11.2024 (включно) для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 ГПК України. Запропоновано учасникам справи до 15.11.2024 (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів інших учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 ГПК України. Призначено справу до розгляду на 02.12.2024.
06.11.2024 через підсистему “Електронний суд” від ТОВ “Спектр-Агро” надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому стягувач просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.09.2024 у справі №922/4096/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому стягувач зазначає, що зміст і обгрунтування апеляційної скарги виходить за межі та не стосується періоду оскарження бездіяльності державного виконавця у виконавчому провадженні №59431219; є всі підстави стверджувати, що державним виконавцем  Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області виконавчи дії в рамках виконавчого провадження №59431219 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області №922/4096/14 від 25.11.2014 здійснюються поверхнево, формально та носять “кабінетний” характер.
До Східного апеляційного господарського суду від апелянта Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, надійшло клопотання про участь його представника в режимі відеоконференції, проведення якої просив доручити Лозівському міськрайонному суду Харківської області (вул.Ярослава Мудрого, Лозова, Харківська область, Україна, 64600), яке було задоволено відповідною ухвалою апеляційного господарського суду від 26.11.2024.
В судовому засіданні 02.12.2024 приймає участь представник ВДВС — Гапон Є.В., який просив задовольнити апеляційну скаргу, та представник стягувача — Бонтлаб В.В., який підтримав доводи наведені у відзиві на апеляційну скаргу.
Відповідач (боржник) свого представника для участі в судовому засіданні не направив, пояснень щодо апеляційної скарги не надав.  
Учасники справи (повноважні представники) про час та місце судового засідання повідомлялись шляхом направлення на їх поштові та електронні адреси, що наявні у матеріалах справи (повідомлені учасниками справи шляхом зазначення у документах, які надавались до суду) та до Електронних кабінетів із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи
Згідно із Законом України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст. 2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст. 3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст. 4).
Ухвали суду у даній справі розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим. Тобто, ухвала суду від 29.10.2024 оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 30.10.2024 і з цього моменту стала загальнодоступною для ознайомлення.
Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч.12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання. Суд визнавав явку представників сторін необов`язковою та повідомляв, що їх нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників), а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.
Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, явка їх представників у судове засідання не визнавалась обов`язковою, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд заяви за відсутності представника відповідача (боржника) у даному судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників присутніх сторін, розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.
10.11.2014 рішенням Господарського суду Харківської області у справі №922/4096/14 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (далі за текстом - позивач, стягувач) до Фізичної особи-підприємця Кондратюка Анатолія Степановича (далі за текстом - відповідач, боржник) про стягнення заборгованості за договором №67-ЛЗ від 01.04.2013 у розмірі 99.795,84 грн.
25.11.2014 Господарським судом Харківської області видано відповідний наказ про стягнення з відповідача на користь позивача 99.795,84 грн заборгованості та 1.995,92 грн витрат зі сплати судового збору.
12.09.2024 до Господарського суду Харківської області від стягувача надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій він просить суд:
- визнати за період із 05.10.2020 по 30.08.2024 неправомірною бездіяльність державного виконавця Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного МРУ Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №59431219 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №922/4096/14 від 25.11.2014, котра виразилась у порушенні порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №59431219 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №922/4096/14 від 25.11.2014 із врахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження";
- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного МРУ Міністерства юстиції усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №59431219 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №922/4096/14 від 25.11.2014 із врахуванням норм та положень Закону України Про виконавче провадження".  
Обгрунтовуючи скаргу, стягувач зазначає, що:
- відповідно до постанови Міжрайонного ВДВС по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова ГТУЮ у Харківській області від 02.07.2019 відкрито виконавче провадження №59431219 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №922/4096/14 від 25.11.2014 про стягнення з ФОП Кондратюк Анатолія Степановича на користь ТОВ "Спектр-Агро" заборгованості у загальному розмірі 101.791,76 грн;
- відповідно до Постанови Міжрайонного ВДВС по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) від 11.02.2020 прийнято до примусового виконання виконавче провадження №59431219 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №922/4096/14 від 25.11.2014;
- відповідно до Постанови Міжрайонного ВДВС по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) від 28.05.2020 наказ Господарського суду Харківської області у справі №922/4096/14 від 25.11.2014 повернутий стягувачеві без виконання на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження";
- відповідно до Постанови МВДВС по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного МРУ Міністерства юстиції (м.Харків) від 05.10.2020, із врахуванням та на підставі Ухвали Господарського суду Харківської області у справі №922/4096/14 від 23.06.2020, відновлено виконавче провадження №59431219 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №922/4096/14 від 25.11.2014.
Проте, до даного часу наказ Господарського суду Харківської області у справі №922/4096/14 від 25.11.2014 не виконаний.
Господарський суд, задовольняючи скаргу, вказав, що за виконавчим провадженням №59431219 державним виконавцем за період з 05.10.2020 по 30.08.2024 не вчинялось всіх належних та допустимих дій щодо примусового виконання наказу. Таким чином, із матеріалів виконавчого провадження вбачається відсутність систематичного вчинення державним виконавцем виконавчих дій, у тому числі відсутність жодних виконавчих дій у спірний період, а також порушення державним виконавцем положень частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження". Отже, суд дійшов висновку, що наявність невиконаного наказу Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 у справі №922/4096/14, несвоєчасне та неповне вчинення державним виконавцем, передбачених законом виконавчих дій, свідчить про наявність правових підстав для визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України, положень частини першої статті 18, частини першої статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України №2-р(ІІ)/2019 від 15.05.2019 у справі №3-368/2018(5259/18) Конституційний Суд України, беручи до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, вважає, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом.
Також у зазначеному рішенні Конституційний Суд України наголошує, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.
Отже, судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання. Забезпечення виконання остаточного судового рішення у визначеному законом порядку є позитивним обов`язком держави.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини  рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини   рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).   
Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців є Закон України “Про виконавче провадження”.
Зокрема, статтею 1 вказаного Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження"  визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права;    обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавці.
Частиною 1 ст.13 Закону встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно з пунктом 1 частини ч.2 статті 18 Закону України “Про виконавче провадження” виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина п`ята  статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").
Так, здійснення виконавчого провадження здійснюється із дотримання принципів строковості прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій.         
Відповідно до частини 1-4  статті 13 Закону України "Про виконавче провадження"  під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою  статті 26 цього Закону. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.
У частині 2 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.
Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (частина 8  статті 48 Закону України "Про виконавче провадження").
За положеннями частини 1 статті 53 Закону України "Про виконавче провадження"  виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.
У постанові Верховного Суду від 07.02.2023 у справі №925/790/17 (925/580/20) викладено правовий висновок про те, що періодичність проведення виконавцем перевірок чітко визначено  Законом України "Про виконавче провадження", тобто такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично, а не одноразово. При цьому сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин того, що державним виконавцем проводилася перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною восьмою  статті 48 зазначеного Закону України, не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення. У свою чергу, відсутність документального підтвердження належного, повного та систематичного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок як щодо повноти вчинення державним виконавцем усіх, визначених законом дій, так і щодо відсутності відповідного майна у боржника. Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату, і такі дії підтверджуються документально та за внесеною до Автоматизованої системи виконавчого провадження інформацією.
Пунктами 1.4 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.
Відповідно до пунктів 2-4 Розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, яке затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 за №2435/5, виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень
Дослідивши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на бездіяльність державного виконавця Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного МРУ Міністерства юстиції (м.Харків), колегія суддів встановила наступне.
Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень за період із 05.10.2020 (дата відновлення виконавчого проваджений) по 30.08.2024 (робочий день, що передував поданню скарги), у вказаному періоді перевірка майнового стану боржника, зокрема, щодо виявлення рахунків боржника, у тому числі на предмет відкриття боржником нових рахунків із метою уникнення від виконання рішення суду у даній справі, а також щодо виявлення інших джерел доходів боржника, - проводилась державним виконавцем з порушенням та недотриманням періодичності здійснення таких перевірок, передбаченим положеннями частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження".
З огляду на вище викладене, наявність невиконаного наказу Господарського суду Харківської області від 25.11.2014 у справі №922/4096/14, несвоєчасне та неповне вчинення державним виконавцем, передбачених законом виконавчих дій, свідчить про наявність правових підстав для визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною.
Основною функцією державної виконавчої служби є задоволення вимог виконавчого документа, забезпечення дотримання при цьому прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб, сприяння їм у реалізації своїх процесуальних прав. Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.06.2020 у справі №464/5990/16-а.
Колегія суддів наголошує, що встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.
Враховуючи вказане вище, колегія суддів дійшла висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" належними та допустимими доказами доведено порушення вимог чинного законодавства в частині бездіяльності державного виконавця Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного МРУ Міністерства юстиції (м.Харків).
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що подана скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Спекр-Агро" є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Щодо доводів Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного МРУ Міністерства юстиції (м.Харків) що тривале невиконання рішення пов`язане з тим, що державним виконавцем 17.10.2024 було скеровано постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, направлені запити відповідно до ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» та після оновлення реєстраційних даних боржника державним виконавцем вживаються заходи примусового виконання рішень відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», - колегія суддів зазначає, що зміст і обгрунтування апеляційної скарги виходить за межі та не стосується періоду оскарження бездіяльності державного виконавця у виконавчому провадженні №59431219.
Так, скарга ТОВ “Спектр-Агро” містить в собі значний період часу з 05.10.2020 по 30.08.2024, в той час як дії державного виконавця, про які він зазначає у апеляційній скарзі, не стосуються спірного періоду.
Доводи апеляційної скарги Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції спростовані вищевикладеними обставинами, наведеними в мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, в зв`язку з її необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням судом норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим, апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвалу місцевого господарського суду залишається без змін.
У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Отже, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній  скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Таким чином, апеляційна скарга Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.09.2024 у справі №922/4096/14 задоволенню не підлягає.
З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 129, 255,  269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.09.2024 у справі №922/4096/14   залишити без змін.
Матеріали справи №922/4096/14 повернути до Господарського суду Харківської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено   05.12.2024 

Головуючий суддя                                                                    О.А. Істоміна

Суддя                                                                                          О.Є. Медуниця  

Суддя                                                                                          О.О. Радіонова