УХВАЛА
 
19 грудня 2024 року
м. Київ
справа № 369/10947/19
провадження № 61-13962ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., 
Коротуна В. М.,
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року, до якої включені заперечення на  ухвалу Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ будинковолодіння, що є у спільній частковій власності та припинення спільної часткової власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2019 року  ОСОБА_2  звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила: 
припинити право спільної часткової власності на будинковолодіння та поділити в натурі будинковолодіння в АДРЕСА_1 на два окремих будинки; 
визнати за ОСОБА_2   та ОСОБА_1 право власності на визначені приміщення будинковолодіння, а саме:
визнати за ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку як на окреме будинковолодіння в  АДРЕСА_1 , що складається з наступних приміщень: кухня 1-1 площею 13,2 кв.м, житлова кімната 1-2 площею 12,6 кв.м, житлова кімната 1-3 площею 12,4 кв.м, загальною площею 38,2 кв.м, житловою - 25,0 кв.м та надвірних будівель і споруд, а саме: сарай-літня кухня літ. «Б», погріб під літ. «Б», вбиральня літ. «Е», частину огорожі №2-4, частина колодязя літ. «М» (у спільному користуванні з відповідачкою, ОСОБА_1 ). 
визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку як на окреме будинковолодіння в  АДРЕСА_1 , що складається з наступних приміщень: веранда 1-4 площею 7,6 кв.м, кухня 1-5 площею 5,3 кв.м, коридор 
1-6 площею 4,2 кв.м, житлова кімната 1-7 площею 12,4 кв.м, житлова кімната 1-8 площею 12,6 кв.м, загальною площею 42,1 кв.м, житловою - 25,0 кв.м та надвірних будівель і споруд, саме: В прибудова до «Б», гараж літ. «Г», «Д» прибудова до «Г», літній душ літ. «Ж», частину огорожі №2-4, І частина колодязя під літ. «М» (у спільному користуванні з ОСОБА_2 ).
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому просила виділити в натурі частку ОСОБА_1 із майна, що є у спільній частковій власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та поділити це майно в натурі:
визнати право особистої приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,2372 га за адресою:    АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3222486603:02:002:0033; 
визнати право особистої приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0201 га за адресою:    АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3222486603:02:002:0034; 
визнати право особистої приватної власності ОСОБА_1 на житловий будинок загальною площею 80,3 кв.м з господарськими будівлями та спорудами за адресою:    АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3222486603:02:002:0033;
визнати право особистої приватної власності  ОСОБА_2 на квартиру, що знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_2 .
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на майно: 
земельну ділянку площею 0,2372 га за адресою:    АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3222486603:02:002:0033; 
земельну ділянку площею 0,0201га за адресою:    АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3222486603:02:002:0034; 
житловий будинок загальною площею 80,3 кв.м з господарськими будівлями та спорудами за адресою: 
   АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3222486603:02:002:0033; 
квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішенням Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2020 рокув задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням,  ОСОБА_3 та 
ОСОБА_1 оскаржили його в апеляційному порядку.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року клопотання  ОСОБА_2 задоволено, призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу.
Постановою Київського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Виділено в натурі в особисту приватну власність ОСОБА_2 з відхиленням від ідеальної частки приміщення будинковолодіння 
АДРЕСА_1 , згідно з варіантом І поділу, визначеним висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 20338/21-43 від 01 грудня 2023 року, а саме: кухня 1-1, площею 13,2 кв.м, житлова 1-2, площею 12,6 кв.м, житлова 1-3, площею 12,4 кв.м, всього по будинку 38,2 кв.м, господарські споруди не виділяти, що становить 31/100.
Виділено в натурі в особисту приватну власність ОСОБА_1 з відхиленням від ідеальної частки приміщення будинковолодіння АДРЕСА_1 , згідно з варіантом І поділу, визначеним висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 20338/21-43 від 01 грудня 2023 року, а саме: веранд 1-4, площею 7,6 кв.м, кухня 1-5, площею 5,3 кв.м, коридор 1-6, площею 4,2 кв.м, житлова 1-7, площею 12,4 кв.м, житлова 1-8, площею 12,6 кв.м, ганок, всього по будинку 42,1 кв.м, а також господарські споруди: сарай-літня кухня а «Б», погріб «Під Б», прибудова до Б «В», гараж «Г», прибудова до Г, колодязь № 1, що становить 69/100.
Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1  на будинковолодіння АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки співвласників - 79 506 грн 00 коп.
В задоволенні решти вимог позову відмовлено.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності відмовлено.
14 жовтня 2024 року  ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 28 серпня 2024 року, до якої включені заперечення на  ухвалу Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору відмовлено, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків та запропоновано заявнику доплатити судовий збір у розмірі 32 045, 52 грн.
30 листопада 2024 року заявником вимоги вказаної ухвали Верховного Суду виконано у встановлений строк, сплачено судовий збір у розмірі 
32 045, 52 грн. 
Разом з тим, заявником заявлено клопотання про зменшення розміру судового збору до 5 025 грн, яке обґрунтоване тим, що визначений судом на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи розмір судового збору в сумі 32 045, 52 грн не відповідає звітам про оцінку майна, що були подані сторонами при поданні позовної заяви та, відповідно, ціні даного спору, а тому визначений судом розмір є завищеним. Крім того, розмір судового збору перевищує 5 % доходу заявника за попередній календарний рік, на підтвердження чого надає копію наступних документів:  довідку з Пенсійного фону України, витяг з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів, відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу,  Податкову декларацію з додатками.  Посилаючись на викладене, просить повернути суму надмірно сплаченого судового збору
Однак, наведені заявником доводи та надані у їх підтвердження докази не можна визнати такими, що свідчать про відсутність можливості для сплати судового збору. Враховуючи те, що заявником було сплачено судовий збір у обсязі визначеному ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2024 року, підстави для зменшення його розміру, повернення надмірно сплаченого судового збору на стадії відкриття касаційного провадження відсутні. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 344/8200/14, від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, від 22 вересня 2022 року у справі № 483/448/20,  у постановах Верховного Суду від 15 травня 2024 року у справі № 309/3900/16, від 06 листопада 2023 року у справі № 707/2516/18, від 04 березня 2020 року у справі № 523/2510/18, від 21 серпня 2019 року у справі № 170/536/15, 
від 15 травня 2019 року у справі № 278/947/17, від 17 жовтня 2018 року у справі № 185/8374/15, від 15 березня 2023 року у справі № 127/30092/21, 
від 03 квітня 2024 року у справі № 729/1126/21, від 10 жовтня 2019 року у справі № 295/4514/16, від 17 січня 2024 року у справі № 441/1159/21, 
від 10 травня 2018 року у справі № 387/266/17, від 10 січня 2024 року у справі № 501/1672/22, від 20 лютого 2019 року у справі № 759/8738/15, 
від 03 жовтня 2018 року у справі № 562/1120/13, від 07 лютого 2024 року у справі 311/2297/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, заявник включив до касаційної скарги заперечення на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року з підстав, передбачених частиною другою статті 406 ЦПК України.
Скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову. У разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (частина 2 статті 406 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України. 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Крім того, до касаційної скарги долучено клопотання про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України встановлено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії. 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Оскільки примусовому виконанню підлягає постанова Київського апеляційного суду від 28 серпня 2024 рокув частині стягнення грошової компенсації, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання та зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року в цій частині, а в іншій частині - зупинення дії оскаржуваного судового рішення до закінчення касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору відмовити.
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Києво-Святошинського районного суду міста Києва цивільну справу № 369/10947/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ будинковолодіння, що є у спільній частковій власності та припинення спільної часткової власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року задовольнити частково.
Зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 28 серпня 2024 рокув частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки співвласників - 
79 506 грн 00 коп., а в іншій частині - зупинити дію оскаржуваного судового рішення до закінчення касаційного провадження.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	М. Є. Червинська  Є. В. Коротенко В. М. Коротун