Справа №592/9882/23 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Косолап М. М.	
Номер провадження 33/816/256/24 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 жовтня 2023 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 жовтня 2023 року  водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він 28.06.2023 о 20 год. 50 хв. в м. Суми по вул. Б. Шлях, 38 на блок посту № 4 керував автомобілем Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі ОКМЦСНЗ м. Суми, що підтверджується висновком № 1197 від 28.06.2023. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 жовтня 2023 року, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.
В обґрунтування вимог поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду вказував, що він є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_2 , з 15 жовтня 2023 по 25 жовтня 2023 року у зв`язку з погіршенням стану здоров`я проходив стаціонарне лікування в КНП «СОКГВВ», з 26 жовтня 2023 року по час подання апеляційної скарги проходить реабілітаційне лікування, що позбавило його фактичної можливості мати постійний доступ до засобів зв`язку, пошти, комп`ютерної техніки, тому просив визнати поважними причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 жовтня 2023 року та поновити пропущений строк.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що в матеріалах справи взагалі не зафіксована зупинка його транспортного засобу, працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під його керуванням, а останні приїхали на блокпост, коли він знаходився поряд з автомобілем.
Зазначав, що не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення положень ПДР, які б відповідно до ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу. Стверджував, що в матеріалах справи відсутні докази встановлення поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння. Зазначав, що направлення на огляд до медичного закладу йому не вручалось. Вказував, що матеріали справи не містять будь-яких доказів відсторонення його від керування транспортним засобом та передачі транспортного засобу для керування іншій особі. Вважав, що працівники поліції порушили його права, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення не міститься відмітка про те, що йому було роз`яснено права, передбачені ст..63 Конституції України та ст..268 КУПАП.
В судове засідання призначене на 06 грудня 2024 року на 14 год. 30 хв. особа, що притягується до відповідальності – ОСОБА_1 , який є належним чином повідомленим про дату і час розгляду апеляційної скарги, до апеляційного суду в черговий раз не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання від нього не надходило.
Апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд апеляційної скарги особи, що притягується до відповідальності – ОСОБА_1 на постанову суду без участі учасників провадження виходячи з таких обставин.
Так, у провадженні апеляційного суду зазначена справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 перебуває з листопада 2023 року. 
Тривалий не розгляд вказаної справи пов`язаний з тим, що на задоволення клопотань особи, що притягується до відповідальності – ОСОБА_1 , судові засідання відкладались у зв`язку з надходженням клопотань про відкладення, тобто, апеляційним судом попередні клопотання апелянта були задоволені і було вжито достатньо заходів для забезпечення права останнього на справедливий суд.
При цьому положеннями ч.2 ст.268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою. Даний перелік не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 130 КУпАП.
Виходячи з положень ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою, отже суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги,  наявні в провадженні відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_2 , з 15 жовтня 2023 по 25 жовтня 2023 року у зв`язку з погіршенням стану здоров`я проходив стаціонарне лікування в КНП «СОКГВВ», з 26 жовтня 2023 року по час подання апеляційної скарги проходить реабілітаційне лікування.    Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити особі, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 жовтня 2023 року, як такий, що пропущений ним з поважних причин.
Щодо постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 жовтня 2023 року, яку апелянт просив скасувати та закрити провадження у справі, то тут апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 046875 від 28.06.2023, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП (а.с.1). 
-  Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 28.06.2023, з яких вбачається, що під час несення служби на блокпості № 4 ними було зупинено автомобіль Фольцваген Гольф д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , у якого при перевірці були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме хитка хода, млява мова, почервоніння очей, на місце було викликано наряд поліції (а.с.4,5);
- Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.06.2023, складний лікарем Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1197, складеному о 22 год. 15 хв., відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3);
- Відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, з яких встановлено, що на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ОСОБА_1 повідомив, що бажає пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Після чого був доставлений до медичного закладу поліцейськими та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за результатами якого складено висновок про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після чого поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки та склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9.а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.
Щодо доводів апелянта про те, що в матеріалах справи взагалі не зафіксована зупинка його транспортного засобу, працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під його керуванням, а останні приїхали на блокпост, коли він знаходився поряд з автомобілем, апеляційний суд зазначає, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та факт його зупинки підтверджується наданими письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не довіряти яким апеляційний суд підстав не вбачає. Крім цього, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 згідно дослідженого відеозапису не заперечував.
Щодо тверджень апелянта про те, що не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення положень ПДР, які б відповідно до ст..35 ЗУ «Про національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу, то апеляційний суд звертає увагу на те, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Крім того, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не залежить від законності зупинки чи перевірки документів водія працівниками поліції.
Отже, обставини законності зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції та законність причин перевірки документів водія жодним чином не впливають на доведеність факту наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази встановлення поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння, апеляційний суд визнати обґрунтованими не може, оскільки ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 викладені у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Доводи апелянта про те, що направлення на огляд до медичного закладу йому не вручалось, є безпідставними, оскільки дане направлення складається для проходження огляду і передається лікарю, а не особі, яка проходить огляд.
Твердження апелянта про те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів відсторонення його від керування транспортним засобом та передачі транспортного засобу для керування іншій особі, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.
Доводи апелянта про те, що працівники поліції порушили його права, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення не міститься відмітка про те, що йому було роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУПАП, апеляційний суд вважає надуманими, оскільки протокол про адміністративне правопорушення містить підпис ОСОБА_1 про те, що йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст..268 КУпАП.
Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.
Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.
Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.