ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9884/24 Справа № 209/2637/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року                                                                м. Дніпро
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - Максюти Ж.І.
суддів - Космачевської Т.В., Халаджи О.В.
за участю секретаря - Драгомерецької А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 серпня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати дії Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» з нарахування та стягнення фіктивної плати за теплопостачання та абонентське обслуговування – протиправними; зобов`язати КП КМР «Кам`янська теплопостачальна компанія» списати незаконно нараховану плату за теплопостачання у сумі 11384,83 грн., незаконно нараховану плату за абонентське обслуговування в сумі 713,70 грн.; зобов`язати КП КМР «Кам`янська теплопостачальна компанія», закрити особовий рахунок № НОМЕР_1 за вищезазначеною адресою позивача: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати за послуги адвоката.
В обґрунтування свого позову вказано, що ОСОБА_1 є власницею квартири за адресою АДРЕСА_1 . За апеляційною скаргою, згідно Постанови Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2023 року скасоване повністю рішення суду першої інстанції (Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 листопада 2022 року, справа № 209/1797/22, провадження № 2/209/870/22) Позивач ОСОБА_3 та Відповідач КП КМР «Камянська теплопостачальна компанія» в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів. Досудове врегулювання не вирішило питання, а саме: 17 січня 2024року направлений лист на міського голову через відділ звернень громадян Н-428- про протиправні дії КПКМР «Камянська теплопостачальна компанія». Отримано лист від 24.01.2024 року № 00-01/0039 КП КМР КТК (КП КМР «Камянська ТПК»)-відмова. Отримано лист від 26.01.2024 року М12-1/42-24 вих. від департаменту ЖКГ та будівництва - відмова та пропозиція звернутися безпосередньо до КП КМР «Кам`янська теплопостачальна компанія». Згідно пропозиції, листом від 06.02.2024 року за підписом Нещерет зроблено запит по електронній пошті на директора КП КМР «Камянська теплопостачальна компанія» Олександра Драя — відповіді не отримано, тому виникла потреба звернутися до суду. Натомість Відповідач КП КМР «Камянська теплопостачальна компанія» фіктивно нарахувала плату за послуги, яких вона фізично не могла надати і продовжує вимагати їх оплати. На період з 01 липня 2022 року по 01 квітня 2024 року ця сума становить: плата за послугу з постачання теплової енергії - 11384грн 83 коп. та плата за абонентське обслуговування -713грн. 70 коп.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 серпня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» про зобов`язання вчинити певні дії – задоволені частково.
Зобов`язано КП Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» списати з особового рахунку № НОМЕР_1 споживача за адресою: квартира АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , нараховану плату за теплопостачання (за послуги опалення) за період з 01 липня 2022 року по 01 квітня 2024 року в розмірі 11384 грн. 83 коп., плату за абонентське обслуговування в розмірі 713 грн. 70 коп.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Нещерет М.М., посилаючись на те, що рішення є необґрунтованим в частині відмовлених позовних вимог, тому просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення про їх задоволення.
У відзиві на апеляційну скаргу КП КМР «Кам`янська теплопостачальна компанія» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується договором дарування квартири серії АЕВ № 162741 від 05 липня 2001 року (а.с.15).
Згідно довідки про розмір заборгованості у позивача ОСОБА_1 перед КМР «Кам`янська теплопостачальна компанія» виникла заборгованість у розмірі 11384,83 гривень та 713,70 грн. за абонентське обслуговування (а.с.10).
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , – задоволена частково. Рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства Кам`янської міської ради « Кам`янська теплопостачальна компанія» про зобов`язання вчинити певні дії задоволені частково. Зобов`язано Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» списати з особового рахунку № НОМЕР_1 споживача за адресою АДРЕСА_4 ОСОБА_1 , заборгованість з теплопостачання (за послуги опалення ) станом на 01 липня 2022 року у розмірі 41355,08 грн та 624,37 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» у дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1240,50 грн. (а.с.6-10)
Вищезазначеною постановою Дніпровського апеляційного суду, було встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин в даній справі, відключення споживача від мережі централізованого опалення відбулось в законному порядку на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади із дотриманням споживачем процедури визначеної Порядком. Аналізуючи надані докази по справі, суд апеляційної інстанції не погодився з твердженнями представників відповідача щодо самовільного відключення позивачем від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Відсутність підпису узгодження директора КП «Дніпродзержинськтепломережа «за наявності підпису та печатки інших членів постійно діючої комісії , в акті № 0250 про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП, затвердженого рішенням постійно діючої міської комісії для розгляду питань,пов`язаних з відключенням від мереж ЦО та ГВП, протокол від 12 червня 2008 року № 2 та головою комісії М.В.Астапенко не свідчить про його недійсність,тому доводи представників відповідача судом апеляційної інстанції відхиляються.(а.с.6-9)
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 встановлено право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір, у свою чергу, не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144 цс 18); від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187 гс 18); від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338 цс 18); від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364 цс 19); від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-84 гс 20).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Доводи апеляційної скарги по суті позовних вимог не впливають на правильність висновків суду першої інстанції. Крім того,наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції. 
Що ж стосується відмови у задоволенні іншої частини позовних вимог, а саме визнання дій Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» з нарахування та стягнення фіктивної плати за теплопостачання та абонентське обслуговування – протиправними; зобов`язати КП КМР «Кам`янська теплопостачальна компанія» закрити особовий рахунок № НОМЕР_1 за вищезазначеною адресою позивача: АДРЕСА_1 , то це є не ефективний спосіб захисту, оскільки заявлені позивачем позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, і чинним законодавством такий спосіб судового захисту, який обрав позивач, не передбачений законом.
Колегія суддів зауважує, що наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимогст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 серпня 2024 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: