ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2499/24 Справа № 175/3322/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дараган  Л. В. Суддя у 2-й інстанції - Куракова  В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 жовтня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.08.2024 року, якою 
       
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, -

УСТАНОВИЛА:

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.08.2024 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.
На зазначену постанову ОСОБА_1 26.09.2024 р. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду незаконна та підлягає скасуванню. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, провадження по справі закрити.
          Перевіривши матеріали справи, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити виходячи із таких підстав.
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
У рішеннях від 28 жовтня 1998 р. у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 р. у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У рішенні від 07 липня 1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні під час винесення оскаржуваної постанови.
Доводи ОСОБА_1 про те, що він отримав текст оскаржуваної постанови лише 26.09.2024 року до уваги не приймаються, оскільки відсутні будь-які належні докази на підтвердження цього доводу. 
ОСОБА_1 не наведено причини, з яких він не подав апеляційну скаргу у передбачений законом строк. 
Вказані дії свідчать про відсутність суттєвих перешкод для подачі апеляційної скарги у встановлений законом проміжок часу. При цьому, особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не було вчинено дій, направлених на подачу апеляційної скарги в передбачений законом строк. 
Доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суду не надано.
Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що оскаржувана постанова винесена 29.08.2024 року, а апеляційна скарга подана 28.09.2024 року, тобто з пропуском строку більш ніж на 20 днів.
ОСОБА_1 не було вказано будь-яких об`єктивних перешкод та не надано переконливих доказів на підтвердження того, що сторона захисту була позбавлена реальної можливості в порядку, передбаченому законодавством, подати апеляційну скаргу в період строку на апеляційне оскарження.
З огляду на зазначене, апеляційний суд ввважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернути апеляційну скаргу апелянту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.08.2024 року.
Апеляційну скаргу разом з додатками повернути ОСОБА_1 . 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                 В.В. Куракова