Справа № 456/3319/21                                Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С. 
Провадження № 22-ц/811/1033/24                Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,
Cуддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,
Cекретар Іванова О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу № 456/3319/21 за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 –адвоката Цієр Раїси Миколаївни на заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 листопада 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
в с т а н о в и в:

01 липня 2024 року Акціонерне товариство «Універсал банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
       Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 з метою отримання кредитних коштів підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 05 квітня 2018 року. 
       Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. 
       На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 40 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із можливістю його користування із сплатою відсотків за користування кредитом. 
       Відповідач ОСОБА_1 своєчасно не повернув банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, не сплатив щомісячні мінімальні платежі, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п.4.16 п.4 Розділу II Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 
       02 червня 2021 року АТ «УніверсалБанк» направив повідомлення “пуш” про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, а тому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05 квітня 2018 року в розмірі 25 644,02 гривень станом на 07 червня 2021 року. Судові витрати просить покласти на відповідача.
Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 листопада 2021 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» 25 644,02 грн. заборгованості за кредитним договором, 2270 грн. сплаченого судового збору- всього 27914,02 грн. (двадцять сім тисяч дев`ятсот чотирнадцять гривень 02 копійки).
       Рішення суду оскаржив представник відповідача  ОСОБА_1 –адвокат Цієр Р.М.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним. Позивачем не було надано належних доказів в підтвердження отримання ОСОБА_1 кредитних коштів. Сам факт підписання анкети-заяви не свідчить про видачу кредиту відповідачу, оскільки така позиція не грунтується на положеннях закону, а жодних відомостей з цього приводу така анкета-заява не містить. Анкета-заява до договору про надання банківських послуг не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів, неустойки, та будь-яких комісій. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладення кредитного договору на заявлених позивачем умовах. Сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом банку та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалася кредитна картка, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору Monobank від 19 березня 2021 року, неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем.
       Просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 листопада 2021 року та ухвалити нове рішення про відмову в позові.
       Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції ( ч.3ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК).
       Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи те, що ціна позову у даній справі менша тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційна скарга підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
       Матеріалами справи та судом встановлено, що 05 квітня 2018 року ОСОБА_1 підписав з АТ «Універсал банк» анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.
       Згідно долученого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 05 квітня 2018 року, укладеного між Універсал Банк та клієнтом – ОСОБА_1 станом на 07 червня 2021 року, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 25644,02 грн.
       Ухвалюючи оскаржуване заочне рішення про задоволення позову, суд виходив з тих обставин, що ОСОБА_1 у зв`язку з порушення умов кредитного договору має перед банком не погашену заборгованість в розмірі 25644,02 грн.
       З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав.
       Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання- це правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
       Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
       Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
       Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
       За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
       Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
       Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
       Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
       Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
       Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
       Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
       Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6ст.81 ЦПК).
У зв`язку з підписанням між сторонами (банком та клієнтом) 05 квітня 2018 року анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, ОСОБА_1 було згенеровано електронний ключ для використання для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором.
       При зверненні до суду з цим позовом, представником АТ «Універсал Банк» було долучено:
-розрахунок заборгованості за договором б/н від 05 квітня 2018 року, укладеного між Універсал Банк та клієнтом – ОСОБА_1 станом на 07 червня 2021 року;
-частково роздруковані умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank) в редакції Розпорядження №14 від 02 квітня 2018 року;
-фотокопію листа АТ «Універсал Банк» про зміну найменування банку;
-фотокопію банківської ліцензії;
-часткову фотокопію статуту АТ «Універсал Банк»;
-довіреність.
       Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять належних доказів в підтвердження факту отримання ОСОБА_1 кредиту, заборгованість за яким банк просить стягнути.
       В анкеті-заяви, долученої до позовної заяви, не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди, відсутні відомості про те, що відповідач отримав платіжну картку, строк дії цієї картки.
       Матеріали справи не містять доказів, яке рішення було прийнято банком за заявою відповідача, яка картка йому була видана, а також доказів про розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
       Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу.
       Сам по собі розрахунок заборгованості не відноситься до первинних банківських документів і відображає методику нарахування позивачем заборгованості, але не відображає операції з надходження кредитних коштів на рахунки клієнта та їх повернення.
       У розрахунку заборгованості зазначено, що розмір заборгованості за наданим кредитом складає 25 644,02 грн. і вказана сума заявлена банком до стягнення. Проте, будь-яких доказів користування кредитними коштами, підвищення (збільшення) кредитного ліміту до матеріалів справи позивачем надано не було.
       Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені, зокрема, відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ № 566 від 30 грудня 1998 року (чинного на час проведення грошових операцій за кредитним договором).
       Згідно з вказаними положеннями закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
       Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
       Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судами).
       Таким чином, виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.
       Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18.
       Позивачем не надано до суду банківської виписки з рахунку позичальника, що підтверджує рух коштів за конкретним банківським рахунком, записи про операції, здійснені протягом операційного дня, які є підтвердженням виконаних за день операцій.
       За відсутності доказів про розмір наданого кредиту, суд позбавлений можливості зробити висновок про належність, достовірність та достатність розрахунку позову, який є одностороннім документом позивача та не був погоджений з відповідачем.
       Долучений банком розрахунок є виключно внутрішнім документом банку, підготовленим його працівниками, та відображає односторонню арифметичну калькуляцію позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що позивачем всупереч вимог ст. 81 ЦПК України не було надано суду жодних належних доказів тих обставин, про які він заявляє у позовній заяві, а саме, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за договором від 05 квітня 2018 року та наявність заборгованості за наданим кредитом в сумі 25644,02 грн.
       На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув та прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову, у зв`язку з чим, рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 листопада 2021 року потрібно скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
       Відповідно до ч.1 п.п.1,3,4 ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: п.1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так як суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги представника  ОСОБА_1 –адвоката Цієр Р.М. тавідсутність підстав для задоволення позову АТ «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, наявні правові підстави для стягнення з АТ «Універсал банк» на користь ОСОБА_1 3405 гривень судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК України).
       Керуючись ст.ст. 141; 374 ч.1 п. 2; 376 ч.1п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 –адвоката Цієр Р.М. задовольнити.
       Заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
       У задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
       Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал банк» (ЄДРПОУ 21133352) на користь  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 3405 гривень судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.
       Повний текст постанови складено 30 жовтня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк