ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 грудня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/1413/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач), суддів:  Щербака А.А., Баранник Н.П.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року в адміністративній справі №340/1413/24 (суддя першої інстанції Хилько Л.І.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
12.03.2024 позивач звернувся до суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 , передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні з 21.01.2023 року по 08.02.2023 року, з 10.02.2023 року по 28.02.2023 року, з 07.03.2023 року по 09.06.2023 року, з 10.08.2023 року по 23.08.2023 року, та пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я після отриманої тяжкої травми, рекомендованою довідкою ВЛК №95 від 08.02.2023 року, рекомендованою довідкою ВЛК №543 від 09.06.2023 року, з 9 лютого 2023 року по 10 березня 2023 року, з 11.06.2023 року по 10.07.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному з 21.01.2023 року по 08.02.2023 року, з 10.02.2023 року по 28.02.2023 року, з 07.03.2023 року по 09.06.2023 року, з 10.08.2023 року по 23.08.2023 року, та пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я після отриманої тяжкої травми, рекомендованою довідкою ВЛК №95 від 08.02.2023 року, рекомендованою довідкою ВЛК №543 від 09.06.2023 року, з 9 лютого 2023 року по 10 березня 2023 року, з 11.06.2023 року по 10.07.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він має безумовне право на виплату додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000 грн в розрахунку на місяць, встановленої Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, а саме за період стаціонарного лікування та протягом періоду відпусток за станом здоров`я після отриманої тяжкої травми, рекомендованою довідкою ВЛК. Оскільки відповідачем у спірні періоди означена додаткова винагорода виплачена не була, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року позов задоволено.
Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального праві, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В апеляційній скарзі зазначає, що прийнятті рішення судом першої інстанції не взято до уваги  пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії внаслідок тяжкого поранення (контузії, травми, каліцтва). Окрім цього судом першої інстанції при прийнятті рішення взагалі не надано правової оцінки і не взято до уваги обставини викладені Відповідачем у своєму відзиві, який долучений до матеріалів справи та в якому, окрім наведених підстав відмови в задоволенні позовних вимог, зокрема було вказано з посиланням на відповідний документ, що ОСОБА_1 виплачувалась додаткова винагорода згідно Постанови №168, зокрема за лютий 2023 року в розмірі 100 000, 00грн., однак в своєму рішенні суд зобов`язує Відповідача провести нарахування та виплати додаткової винагороди за цей самий період. Також рішенням суду першої інстанції військову частину НОМЕР_1 зобов`язано провести нарахування та виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 за період перебування на стаціонарному лікуванні з 10.02.2023 по 28.02.2023 та пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я з 09.02.2023 по 10.03.2023. Наголошує, що у даному випадку виникає питання, а де ж перебував позивач у вказаний період на стаціонарному лікуванні, чи у відпустці за станом здоров`я, і вже виходячи з рішення йому необхідно вже виплатити не 100 000, 00 грн., а 200 000, 00 грн. З урахуванням наведеного, вважає, що судом першої інстанції дане питання не досліджене і рішення щодо вказаного періоду винесено упереджене та неправомірне.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.
В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.01.2023 № 14 позивач був призначений на посаду старшого стрільця 2 механізованого відділення - бойової машини 3 механізованого взводу 2 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 (а.с.35).
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.01.2023 № 25 позивач з 21.01.2023 вибув на лікування до ВШ м. Дружківка Донецької області у зв`язку з пораненням (а.с.36).
Як вбачається з наявних в матеріалах цієї справи виписок з медичної картки стаціонарного хворого у період з 21.01.2023 по 08.02.2023, з 10.02.2023 по 28.02.2023, з 07.03.2023 по 09.06.2023, з 10.08.2023 по 23.08.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні.
Крім того, на підставі довідок ВЛК від 08.02.2023 № 95, від 09.06.2023 № 543 позивачу було надано відпустку за станом здоров`я з 09.02.2023 по 10.03.2023, з 11.06.2023 по 10.07.2023 (а.с.12-18).
Згідно довідки про склад грошового забезпечення, розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та інших додаткових видів грошового забезпечення, які отримував старший солдат ОСОБА_2 за період з 14 січня 2023 року по 31 липня 2023 року, позивачу нараховано та проведено виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, а саме: за січень 2023 року в сумі 55806,45 грн, за лютий 2023 року в сумі 100000,00 грн, за березень 2023 року в сумі 21290,32 грн та за квітень 2023 року в сумі 30000,00 грн (а.с.34).
Вважаючи протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні з 21.01.2023 року по 08.02.2023 року, з 10.02.2023 року по 28.02.2023 року, з 07.03.2023 року по 09.06.2023 року, з 10.08.2023 року по 23.08.2023 року, та пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я після отриманої тяжкої травми, рекомендованою довідкою ВЛК №95 від 08.02.2023 року, рекомендованою довідкою ВЛК №543 від 09.06.2023 року, з 9 лютого 2023 року по 10 березня 2023 року, з 11.06.2023 року по 10.07.2023 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку, що для відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачеві додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні з 21.01.2023 по 08.02.2023, з 10.02.2023 по 28.02.2023, з 07.03.2023 по 09.06.2023, з 10.08.2023 по 23.08.2023, та пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я після отримання тяжкого поранення з 09.02.2023 по 10.03.2023 та з 11.06.2023 по 10.07.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.
Суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення доходить наступних висновків.
Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).
Статтею 1 Закону №2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців (частина перша статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Частиною другою та третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ обумовлено, що посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
За змістом абзацу 1 частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64 введено воєнний стан в Україні, який неодноразово продовжувався і триває дотепер.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).
Згідно із пунктом 1 Постанови №168 (в редакції час спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260).
Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, та доповнено Порядок №260 новим розділом «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».
Так, відповідно до пункту 10 розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які:
- загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер);
- захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення), - за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;
- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Згідно із пунктом 11 Розділу XXXIV Порядку № 260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Підготовка проєктів наказів для здійснення виплати додаткової винагороди покладається на підрозділи, що відповідають за ведення обліку особового складу (пункт 15 Розділу XXXIV Порядку № 260).
Аналізуючи вищенаведені норми законодавства суд доходить до висновку, що для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України у розмірі, збільшеному до 100000грн., у зв`язку з пораненням обов`язковим є встановлення таких обставин, як: отримання травми, пов`язаної із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого; наявність довідки про отримання травми із зазначенням інформації про травму (дату отримання, вид, характер і локацію травми), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; наказ командира військової частини щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн на підставі довідки про отримання травми.
З матеріалів справи встановлено, що відповідно до довідки обставин травми (поранення, контузії, каліцтва) військової частини НОМЕР_1 від 25.04.2023 №102 старший солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.01.2023 одержав поранення «Сліпе проникаюче вогнепальне кульове торакоабдомінальне поранення справа (21.01.2023) з травматичним уламковим переломом Х ребра справа та пошкодження правої долі печінки. Посттравматична правобічна н/дольова пневмонія.». За обставин: 21.01.2023 поблизу н.п. Бахмут Донецької області, при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони Батьківщини, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій області під час виконання бойового завдання, при бойовому зіткненні з ворогом. Поранення не являється наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного пошкодження. Старший солдат ОСОБА_1 перебував в засобах захисту та з аптечкою індивідуальною.
Підставою для видачі вказаної довідки став наказ командира військової частини НОМЕР_1 №248 від 23.03.2023 (зворотній бік а.с. 10).
Також з матеріалів справи вбачається, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустках за станом здоров`я у наступні періоди:
- з 21.01.2023 по 23.01.2023 в КНП «КЛШМД» ДМР (виписка із медичної карти стаціонарного хворого №1761 від 22.01.2023) (а.с. 12);
- з 24.01.2023 по 08.02.2023 в КП «Лікарня №2 ім. В.П.Павлусенка» (виписка із медичної карти стаціонарного хворого №957 від 08.02.2023) (зворотній бік а.с. 12-13); 
- з 09.02.2023 по 10.03.2023 у відпустці за станом здоров`я (відпускний квиток ВЧ НОМЕР_1 №222 від 08.02.2023) (а.с. 14);
- з 10.02.2023 по 28.02.2023 в Донецькому національному медичному університеті «Науково-дослідницький інститут травматології та ортопедії» (виписка із медичної карти стаціонарного хворого №28 без дати) (зворотній бік а.с. 14);
- з 07.03.2023 по 21.03.2024 в КНП «Обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Кіровоградської обласної ради» (виписний епікриз із медичної карти стаціонарного хворого №813 від 21.03.2023) (а.с. 15);
- з 21.03.2023 по 09.06.2023 в КНП «КОЛ КОР» (виписка із медичної карти стаціонарного хворого №3910 торакального хірургічного відділення від 09.06.2023) (зворотній бік а.с. 15-16);
- з 11.06.2023 по 10.07.2023 у відпустці за станом здоров`я (відпускний квиток ВЧ НОМЕР_1 №639 від 11.06.2023) (зворотній бік а.с. 17);
- з 10.08.2023 по 23.08.2023 в КНП «ЦМЛ КМР» (виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) №5043/294 від 23.08.2023) (а.с. 18).
Згідно довідки про склад грошового забезпечення, розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та інших додаткових видів грошового забезпечення, які отримував старший солдат ОСОБА_1 за період з 14 січня 2023 року по 31 липня 2023 року, позивачу нараховано додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, а саме: за січень 2023 року в сумі 55806,45 грн, за лютий 2023 року в сумі 100000,00 грн, за березень 2023 року в сумі 21290,32 грн та за квітень 2023 року в сумі 30000,00 грн (а.с.34).
Колегія суддів суду апеляційної інстанції дослідивши зміст вищевказаних документів, погоджується з висновком суду першої інстанції, що стаціонарне лікування позивача після поранення безпосередньо пов`язаного із захистом Батьківщини, а також перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) підтверджена належними документами, які містяться в матеріалах справи, а тому останній має право на виплату додаткової винагороди в розмірі до 100000 грн.
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що для відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачеві додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні з 21.01.2023 по 08.02.2023, з 10.02.2023 по 28.02.2023, з 07.03.2023 по 09.06.2023, з 10.08.2023 по 23.08.2023, та пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я після отримання тяжкого поранення з 09.02.2023 по 10.03.2023 та з 11.06.2023 по 10.07.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не надано правової оцінки і не взято до уваги те, що згідно довідки про склад грошового забезпечення, розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та інших додаткових видів грошового забезпечення, які отримував позивач, останньому за лютий 2023 року виплачувалась додаткова в розмірі 100000,00грн. Так суд першої інстанції врахував подані відповідачем докази, про що зазначено у мотивувальній частині, а тому зобов`язав військову частину провести нарахування та виплати додаткової винагороди за спірний період з урахуванням фактично виплачених за цей період сум додаткової винагороди.
Щодо посилання скаржника на те, що рішенням суду було зобов`язано провести нарахування та виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 за період перебування на стаціонарному лікуванні з 10.02.2023 по 28.02.2023 та пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я з 09.02.2023 по 10.03.2023, тобто фактично виплатити не 100000,00 грн., а 200000,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Як вже було встановлено матеріалами справи та зазначено вище, на підставі довідки ВЛК від 08.02.2023 № 95, позивачу була надана відпустка за станом здоров`я з 09.02.2023 по 10.03.2023, що підтверджується відпускним квитком ВЧ НОМЕР_1 №222 від 08.02.2023 (а.с. 14).
Поряд з цим, позивач у період вищевказаної відпустки знаходився на стаціонарному лікуванні в Донецькому національному медичному університеті «Науково-дослідницький інститут травматології та ортопедії» з 10.02.2023 по 28.02.2023, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №28 (без дати) (зворотній бік а.с. 14).
Отже період відпустки є більшим ніж зазначений період перебування на лікуванні.
Пунктом 1 Постанови №168 та пунктом 10 розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, зокрема які: 
-у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), 
- або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
З наведених норм законодавства вбачається, що у позивача дійсно у спірні періоди наявні дві умови для виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн., передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Поряд з цим, суд апеляційної інстанції критично ставиться до твердження скаржника, що виходячи з оскаржуваного рішення йому необхідно вже виплатити не 100000,00 грн., а 200000,00 грн. у вищевказані спірні періоди, оскільки суд першої інстанції в резолютивній частині рішення фактично зобов`язав відповідача нарахувати і виплатити позивачу таку додаткову винагороду пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці за станом здоров`я після отримання тяжкого поранення, з урахуванням фактично виплачених за цей період сум додаткової винагороди. Крім того, скаржник сам як в апеляційній скарзі, так і у відзиві на позовну заяву зазначає, що у лютому 2023 року (спірний період одночасного перебування позивача у відпустці для лікування після тяжкого поранення та стаціонарному лікуванні) останньому виплачувалась додаткова в розмірі 100000,00 грн.
Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що коли рішення суду є незрозумілим, учасникам справи надано право на роз`яснення судового рішення, шляхом подання відповідної заяви в порядку статті 254 КАС України. Водночас, матеріали справи не містять жодних заяв від військової частини до суду першої інстанції з цього приводу. 
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року в адміністративній справі №340/1413/24 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник