Справа № 757/54875/23-п                                Головуючий в суді І інстанції Білоцерківець О.А. 
Провадження № 33/824/5169/2024                 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
24 жовтня 2024 року                                                                                                  м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,
розглянув апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
                                                                  ВСТАНОВИВ:      
   
Постановою Печерського районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 , 2 жовтня 2024 звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, а постанову Печерського районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
Скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, обґрунтовуючи його тим, що 6 вересня 2024 року під час керування транспортним засобом його було зупинено представниками патрульної поліції за порушення п. 11.5 ПДР. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді стягнення у виді штрафу. Документом, що посвідчив особу ОСОБА_1 було посвідчення водія серії НОМЕР_1 .
Під час перевірки особи ОСОБА_1 , його документів та можливої причетності до скоєння будь-яких правопорушень, представниками патрульної поліції було виявлено, що 26 січня 2024 року Печерським районним судом міста Києва було прийнято постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після чого представниками патрульної поліції було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Оскільки посвідчення водія ОСОБА_1 не вилучалося, а про постанову Печерського районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року він не знав, тому і продовжував керувати транспортним засобом. Після складання на ОСОБА_1 відповідних постанови та протоколу, він подав до Печерського районного суду міста Києва заяву про ознайомлення з матеріалами справи, де і отримав оскаржувану постанову 23 вересня 2024 року.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, розглянувши заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.
Чинний КУпАП не пов`язує початок перебігу строку оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення із датою вручення копії цієї постанови, на що посилається апелянт, а лише надає право клопотати про поновлення строку оскарження, якщо його пропущено з поважних причин.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був обізнаний про те, що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АДД № 526850 за ч. 1.ст. 130 КУпАП та про те, що матеріали будуть передані для розгляду в Печерський районний суд міста Києва, про що свідчить його підпис в повідомленні про запрошення до підрозділу поліції, з якого убачається, що у разі відсутності в зазначений день та час, просить протокол про адміністративне правопорушення складати без його участі.
Перше судове засідання судом першої інстанції було призначено на 15 січня 2024 року. У матеріалах справи міститься довідка про доставку судової повістки про виклик до суду ОСОБА_1 на номер телефону у додаток «Viber», який вказаний ним у клопотаннях про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 12).
Також, з матеріалів справи убачається, що представник ОСОБА_1 - Кучерук М.В. 11 січня 2024 року звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи.
У матеріалах справи міститься розписка від 12 січня 2024 року, з якої убачається, що Кучерук М.В. ознайомився з матеріалами справи та отримав диск з відеозаписом.
12 січня 2024 року представник ОСОБА_1 - Кучерук М.В. подав до суду першої інстанції клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.
Друге судове засідання судом першої інстанції було призначено на 26 січня 2024 року. У матеріалах справи міститься довідка про доставку судової повістки про виклик до суду ОСОБА_1 на номер телефону у додаток «Viber» (а.с. 28).
26 січня 2024 року за результатами розгляду справи винесена оскаржувана постанова за відсутності ОСОБА_1 
З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувану постанову судом першої інстанції було оприлюднено 15 лютого 2024 року, зареєстровано 16 лютого 2024 року та забезпечено надання загального доступу 19 лютого 2024 року.
Заяви, з якими звертався захисник ОСОБА_1 - Кучерук М.В. про відкладення розгляду справи та про ознайомлення з матеріалами справи, подана через «Електронний суд», а отже ОСОБА_1 був обізнаний про можливість моніторингу руху справи шляхом перевірки на сайті судової влади України або звернення до суду з відповідними клопотаннями.
Отже, ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи в Печерському районному суді міста Києва, про призначені судом першої інстанції засідання, а тому повинен був цікавитись рухом справи, зокрема, брати участь в судових засіданнях, та подати заяву про отримання копії постанови за результатами розгляду до суду першої інстанції.
Разом з тим, посилання захисника ОСОБА_1 - Цюпик О.В., як на підставу поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, на те, що про постанову він не знав, а тому продовжував керувати транспортним засобом, а копію постанови він отримав лише 23 вересня 2024 року, є непереконливими, адже діючим КУпАП початок строку апеляційного оскарження постанови судді обраховується з дня винесення постанови і цей строк ніяким чином не пов`язаний з отриманням копії судового рішення.
Отже, ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строку не наведені обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто, не залежали від його волевиявлення, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали звернення до суду з апеляційною скаргою у визначений законом строк.
Враховуючи наведене, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, а, відтак, у задоволенні клопотання ОСОБА_1   про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року слід відмовити.
При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 КУпАП).
З огляду на викладене, у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Відмовити в задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
  Суддя                                                                                              Т.О. Писана