Справа № 446/2080/23                                Головуючий у 1 інстанції: Костюк У. І. 
Провадження № 22-ц/811/2423/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ 

25 жовтня 2024 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Копняк С.М.,
суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 червня 2024 року, у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Хоум Серв» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Хоум Серв» звернулося в суд із позовом доОСОБА_1  про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, у якому просили стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 травня 2021 року по 01 серпня 2022 року в розмірі 16151,41 грн, та вирішити питання щодо розподілу судових витрат..
Позов мотивовано тим, що 01 листопада 2019 року ТОВ "Укр-Євро-Сервіс" передало в управління ТОВ "Хоум Серв", основним видом господарської діяльності якого, є комплексне обслуговування об`єктів, багатоквартирного житлового будинку за новою поштовою адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 з жовтня 2019 року. 15 листопада 2019 року позивач підготував договір № 65/1511-19 про надання послуг з управління та утримання будинків і споруд, прибудинкових територій, який був надай відповідачу на ознайомлення і підписання з її сторони, але відповідач його не підписувала і письмово не повідомляла про причини відмови від підпису нею даного договору. Проте, незважаючи на те, що відповідач договір не підписувала, вона частково проводила оплати позивачу за житлово-комунальні послуги відповідно до умов договору, не заявляла про відмову від укладання договору, чи внесення змін, не надала своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, тому вважають, що вищевказаний договір є укладеним. Відтак, сторони перебувають у відповідних договірних відносинах, згідно яких управляюча компанія забезпечує кваліфіковане, якісне, гарантоване обслуговування житлового фонду, його технічного обладнання, дотримання санітарного стану прибудинкових територій для створення споживачу належних умов для проживання в житловому будинку АДРЕСА_1 . В свою чергу обов`язком споживачів є оплачувати послуги в установлений строк. Однак, відповідачка не виконує умов договору, відмовляються добровільно здійснювати оплату за надані послуг року становить 16 151,41 грн. Тому звертається із даним позовом і просить стягнути з відповідачки заборгованість, яка утворилася за період з травня 2021 по серпень 2022.
Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 червня 2024 року позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Хоум Серв" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хоум Серв" суму заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з травня 2021 по серпень 2022 у розмірі 16 151,41 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хоум Серв" суму судового збору у розмірі 2684,00 грн. 
Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , подавши в липні 2024 року апеляційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , в якій міститься прохання скасувати рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 червня 2024 року та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що вважає нараховану суму 16 151,41 грн. заборгованості щодо відшкодування тепловтрат безпідставною. Так, товариство з обмеженою відповідальністю «Хоум - Серв» надав ОСОБА_1 довідку про нарахування та сплату послуг за утримання житла за період «січень 2021 р. – серпень 2022 р.», де за послугу «Відшкодування тепловтрат» за вказаний період заборгованість складає 8 406, 12 грн.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Аналіз змісту вищезазначеного законодавства зводиться до того, що якщо у позивача немає відповідного КВЕД, то немає і ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. А відтак, на думку заявника, у позивача немає законних підстав стягувати плату за послугу «Відшкодовування тепловтрат».
Звертає увагу й на те, що розмір статутного капіталу ТОВ «Хоум - Серв» - 5 000, 00 грн. З цього можна зробити висновок, що на балансі ТОВ відсутні (не обліковуються) об”єкти основних засобів: котельна, мережа теплопостачання (труби по яких подається гаряча вода), тобто об”єкти генерації теплової енергії, на яких за визначенням можуть здійснюватися тепловтрати. Окрім того, позивач не надав жодних доказів відповідачці, як споживачеві послуг, про те, як здійснювався розрахунок тепловтрат та яка сума підлягає до стягнення, кому ця компанія щомісячно сплачує відповідну суму за відшкодування тепловтрат.
Вважає, що із аналізу законодавчого визначення первинного документу та норми статті 9 Закону можна дійти висновку, що «Довідка про нарахування та сплату послуг за утримання житла за період «Січень 2021 р. – Серпень 2022 р.» є зведеним обліковим документом та призначений саме для контролю та впорядкування оброблення даних, тобто внутрішнього обліку, але ніяким чином не для встановлення факту надання відповідних комунальних послуг відповідачу. Що ж до рахунків на оплату, то такі документи носять виключно інформаційний характер та не можуть вважатись первинними документами. 
05 серпня 2024 року зареєстровано відзив товариства з обмеженою відповідальністю «Хоум Серв» на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 червня 2024 року, в якому міститься прохання апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Відзив на апеляційну скаргу мотивований законністю та обґрунтованістю рішення суду першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною другою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Судами двох інстанцій встановлено такі обставини.
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хоум Серв" є юридичною, особою, основним видом діяльності якої є комплексне обслуговування об`єктів (а.с. 7). 
01 листопада 2019 року ТОВ "Укр-Євро-Сервіс" передало в управління ТОВ "Хоум Серв" багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення за новою поштовою адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом приймання-передачі від 01 листопада 2019 року (а.с.8). 
Відповідачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 з жовтня 2019 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 184780106 від 15 жовтня 2019 року (а.с. 9).
15 листопада 2019 року було складено Договір про надання послуг з управління та утримання будинків і споруд, прибудинкових територій №65/1511-19 між ТОВ "Хоум Серв" та відповідачкою ОСОБА_1 , яка від підпису на договорі відмовилася (а.с.12-16).
Згідно вище вказаного договору, управляюча компанія надає споживачу послуги по управлінню житловим будинком і прибудинковою територією, а також надає послуги зі сприяння в забезпеченні якісного та своєчасного отримання споживачем послуг утримання, визначених цим Договором, шляхом отримання від споживача оплати згідно тарифу для постійних складових та перерахування отриманих коштів виконавцям послуг. Споживач приймає надані послуги та своєчасно їх оплачує відповідно до діючих тарифів та умов Договору. 
Відповідно до п. 2.2. вищезазначеного договору, управляюча компанія забезпечує кваліфіковане, якісне, гарантоване обслуговування житлового фонду, його технічного обладнання, дотримання санітарного стану прибудинкових територій для створення споживачу належних умов для проживання в житловому будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 2.3. вищезазначеного договору, ТОВ "Хоум Серв" виступає, відповідно до даного договору, виконавцем послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та управителем будинку.
Відповідно до п. 2.4. вищезазначеного договору, перелік послуг, які надаються Управляючою компанією, та тарифи на них наводяться в додатках до Договору, які є невід`ємними частинами Договору.
Відповідно до п. 4.2.1. вищезазначеного договору, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим договором строк, за діючими тарифами відповідно до загальної площі житлового приміщення та показників лічильників (ліфти та МЗК) та/або нормативів споживання не пізніше 26 числа місяця, наступного за місяцем, в якому надавались послуги.
Згідно довідки про нарахування та сплату послуг за утримання житла за період: січень 2021 року - серпень 2022 року у відповідачки ОСОБА_1 перед ТОВ «Хоум Серв» станом на 17 серпня 2023 року наявна заборгованість за надані послуги у розмірі 16 151,41 грн (а.с. 22).
20 липня 2022 року ТОВ "Хоум Серв" листом за вихідним № 321 повідомив відповідачку про дострокове розірвання (припинення) договору про надання послуг з управління та утримання будинків та споруд, прибудинкових територій з вересня 2022 року.
Позивач ТОВ "Хоум Серв" є управляючою компанією, яка забезпечує кваліфіковане, якісне, гарантоване обслуговування житлового фонду, його технічного обладнання, дотримання санітарного стану прибудинкових територій. Відповідачка ОСОБА_1 , будучи індивідуальним споживачем наданих позивачем послуг не виконує обов`язки, покладені на неї чинним законодавством, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед ТОВ "Хоум Серв" за надані послуги за період з травня 2021 року по серпень 2022 року і таку позивач обрахував у розмірі 16 151 грн 41 коп.
Цивільні правовідносини у даній справі виникли, щодо невиконання зобов`язання на підставі правочину з надання/отримання житлово-комунальних послуг.
За змістом статей 322, 360 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Аналіз змісту статті 526 ЦК України свідчить про те, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначено Законом України "Про житлово-комунальні послуги" .
Цим законом зокрема, передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина третя пункти 1 та 5 статті 20).
Такі положення Закону України «Про житлово комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом).
Встановлено, що позивач ТОВ "Хоум Серв" у встановленому законом порядку визнаний виконавцем послуг по управлінню житловим будинком і прибудинковою територією, зокрема забезпечує кваліфіковане, якісне, гарантоване обслуговування житлового фонду, його технічного обладнання, дотримання санітарного стану прибудинкових територій для створення споживачу належних умов для проживання в житловому будинку АДРЕСА_1 .
Відповідачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 та є індивідуальним споживачем послуг, які надаються ТОВ "Хоум Серв", так як 15 листопада 2019 року між відповідачкою ОСОБА_3 та ТОВ "Хоум Серв" було складено Договір про надання послуг з управління та утримання будинків і споруд, прибудинкових територій № 65/1511-19. Хоч такий договір відповідачкою і не був підписаний, однак остання отримала надані ТОВ "Хоум Серв" житлово-комунальні послуги, зокрема щодо обслуговування житлового фонду, його технічного обладнання, дотримання санітарного стану прибудинкових територій. Відтак ТОВ "Хоум Серв" прийняті на себе зобов`язання за вказаним договором виконало своєчасно і повністю. Відповідачка від отримання наданих послуг не відмовлялась і такі приймала. У свою чергу, оплату наданих позивачем житлово-комунальних послуг відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість абонента за період з січня 2021 по серпень 2022 становить 16 151,41 грн. З цього ж розрахунку вбачається, що відповідачкою проводилися часткова оплати за надані послуги, такі дії останньої свідчать про погодження на укладання договору на обслуговування та надання послуг . 
Щодо доводів апеляційної скарги про неправомірне нарахування заборгованості по тепловтратах, такі спростовуються долученими до відзиву на апеляційну скаргу, який подано позивачем, копіями договору, додатковими угодами, укладених між позивачем і ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», яке здійснювало постачання природного газу до дахової котельні, ряд актів приймання-передачі природного газу різних періодів.
Відповідно до статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників
багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і
платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і
капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі
квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.
Таким чином, позивачем правомірно було нараховано відповідачу відшкодування тепловтрат.
Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною третьою статтею 12 ЦПК України.
Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів звертає увагу на те, що одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно, несе ризик настання наслідків, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідачкою ОСОБА_1 не надано суду належних і допустимих доказів того, що вона не користується послугами позивача по управлінню житловим будинком і прибудинковою територією або уклала договір з іншим виконавцем послуг, не має обов`язку нести витрати на тепловтрати. Відтак, у даному конкретному випадку між позивачем та відповідачкою склалися фактичні договірні відносини.
Із змісту апеляційної скарги убачається, що відповідачка з розміром заборгованості не погодилася, однак не надала будь - яких доказів на спростування даного розміру заборгованості перед позивачем, а ні суду першої інстанції, а ні суду апеляційної інстанції, тому за відсутності будь-яких доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідачки перед позивачем, його часткову сплату відповідачкою, доведеним є факт наявності заборгованості відповідачки перед позивачем за період з травня 2021 по серпень 2022 у розмірі у сумі 16 151,41 грн, який суд першої інстанції правильно стягнув на користь позивача. 
Відтак, доводи апеляційної скарги є неспроможними. Суд першої інстанції належним чином оцінив наявні в матеріалах справи докази, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
       Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За вказаних обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстави для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, відсутні. Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 141 ЦПК України підстав вирішення питання нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 382 – 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 червня 2024 року, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 25 жовтня 2024 року.

Головуючий                                                         С.М. Копняк
Судді:                                                                         С.М. Бойко
А.В. Ніткевич