КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
апеляційне провадження №22-ц/824/2252/2024
справа №761/23680/23
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
04 листопада 2024 року                                                                                          м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Мережко М.В., Соколової В.В.,
за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргоюадвоката Простибоженка Олега Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2024 року, постановлену під головуванням судді Фролової І.В.,
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Тячівської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Тячівської міської ради Закарпатської області  про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною матір`ю, яка проживає окремо від неї та встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, -
 
встановив:
У липні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні матір`ю з дитиною, яка проживає окремо від неї та встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, у якому просить суд:
-          Зобов`язати ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-          Визначити наступні способи участі ОСОБА_2 у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисте спілкування:
o   щотижня у будні з 08:00 години кожної середи до 12:00 години кожної суботи та щомісячно - у вихідні дні з 12:00 години кожної першої суботи до 20:00 години кожної першої неділі, з 12:00 години кожної третьої суботи до 20:00 години кожної третьої неділі, та коли випадає п`ята субота, з 12:00 години кожної п`ятої суботи до 20:00 години кожної п`ятої неділі. Включаючи, але не обмежуючись, весняними, літніми, осінніми та зимовими канікулами у навчальних закладах, які відвідує ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
o   1 тиждень на зимових канікулах;
o   6 тижнів на канікулах влітку, з можливістю возити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на відпочинок та оздоровлювати;
o   три дні на осінніх та весняних канікулах;
o   в день побачень ОСОБА_2 з донькою, вона має право забирати доньку з дому/школи особисто;
-          Зобов`язати ОСОБА_1 , за два дні до зустрічі ОСОБА_2 з донькою надати її точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це її особисто на наступний день з дня настання таких обставин.
Під час розгляду справи адвокатом Власюк К.П., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подано клопотання про призначення судової комплексної психолого-психіатричної експертизи.
В обґрунтування поданого клопотання вказує, що наданий відповідачем висновок головного судового експерта сектору психологічних досліджень відділу мистецтвознавчих, археологічних технологій Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру у сфері інформаційних технологій Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Козлової А.Г. викликає багато сумнівів щодо його правильності на неупередженості.
Відтак, з метою об`єктивного розгляду справи уважає, що є доцільним проведення незалежної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи для встановлення того, чи належить оцінка дитини сімейної ситуації від впливу з боку батьків.
Мотивуючи наведеним, просить суд призначити комплексну психолого-психіатричну експертизу на вирішення якої поставити такі питання:
1. Які індивідуально-психологічні особливості дитини, її актуальний емоційний стан? Чи є у дитини ознаки психотравмуючих переживань? Якщо так, то якими обставинами вони викликані?
2. Яке ставлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до кожного з батьків, ступінь та якість прив?язаності до кожного з них?
3. Які індивідуально-психологічні особливості батька - ОСОБА_1 , матері - ОСОБА_2 ? Які педагогічні навички та стилі сімейного виховання кожного з них?
4. Чи є такі індивідуально-психологічні особливості у батьків і/або психологічні обставини, які можуть негативно вплинути на психічне здоров?я неповнолітньої дитини? Чи є ознаки психологічного тиску на дитину з боку когось з батьків?
5. Чи виявляються у неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ознаки нав`язаної думки з боку мами і/або тата, формуючи негативний образ другого з батьків? Які наслідки формування негативного образу другого з батьків для дитячої психіки? Чи може дитина висловлювати самостійну думку, незалежну від думки батька, з яким вона проживає?
6. Чи впливає присутність батька, з яким дитина проживає, на поведінку дитини та її ставлення до другого з батьків? Якщо так, то яким чином? Які рекомендації експерта щодо відновлення відносин дитини з тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, у такому випадку?
7. Чи можна довіряти словам дитини про застосування з боку матері насильства у її вихованні?
8. Яке значення має спілкування для дитини з мамою? Як відображається на психіці дитини тривала відсутність спілкування з матір`ю?
9. Як з урахуванням відповідей на попередні три питання повинні проходити зустрічі дитини з мамою?
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2024 року клопотання про призначення судової комплексної психолого-психіатричної експертизи задоволено.
Призначено у цивільній справі № 761/23680/23 судову комплексну психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 103), попереджено експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України - за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.
На вирішення експертів поставлено такі питання:
1. Які індивідуально-психологічні особливості дитини, її актуальний емоційний стан? Чи є у дитини ознаки психотравмуючих переживань? Якщо так, то якими обставинами вони викликані?
2. Яке ставлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до кожного з батьків, ступінь та якість прив?язаності до кожного з них?
3. Які індивідуально-психологічні особливості батька - ОСОБА_1 , матері - ОСОБА_2 ? Які педагогічні навички та стилі сімейного виховання кожного з них?
4. Чи є такі індивідуально-психологічні особливості у батьків і/або психологічні обставини, які можуть негативно вплинути на психічне здоров?я неповнолітньої дитини? Чи є ознаки психологічного тиску на дитину з боку когось з батьків?
5. Чи виявляються у неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ознаки нав?язаної думки з боку мами і/або тата, формуючи негативний образ другого з батьків? Які наслідки формування негативного образу другого з батьків для дитячої психіки? Чи може дитина висловлювати самостійну думку, незалежну від думки батька, з яким вона проживає?
6. Чи впливає присутність батька, з яким дитина проживає, на поведінку дитини та її ставлення до другого з батьків? Якщо так, то яким чином? Які рекомендації експерта щодо відновлення відносин дитини з тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, у такому випадку?
7. Чи можна довіряти словам дитини про застосування з боку матері насильства у її вихованні?
8. Яке значення має спілкування для дитини з мамою? Як відображається на психіці дитини тривала відсутність спілкування з матір?ю?
Для проведення даної експертизи до Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» направлено копію ухвали, матеріали цивільної справи № 761/23680/23.
Роз`яснено учасникам справи вимоги статті 109 ЦПК України, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Витрати по проведенню експертизи покладено на ОСОБА_2 .
На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.
Не погодившись з постановленою ухвалою, адвокатом Простибоженком О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на необґрунтованість оскаржуваної ухвали та порушення норм процесуального права.
Вказує, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Уважає, що у справі відсутня об`єктивна неможливість розгляду справи без спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, а отже призначення судової психологічної експертизи є необґрунтованим.
Зазначає, що у справі, яка розглядається, відсутні підстави для дослідження психічного стану дитини. Суд першої інстанції, призначаючи проведення судової комплексної психолого-психіатричної експертизи, жодним чином не мотивує та не обґрунтовує необхідність проведення судової психіатричної експертизи.
З посиланням на положення Сімейного кодексу вказує, що питання щодо визначення порядку і способу спілкування дитини з матір`ю будуть досліджуватись компетентним органом, який зобов`язаний подати до суду відповідний висновок і який може залучити відповідного експерта у разі необхідності. Призначення судом ще одного експертного дослідження психологічного стану дитини призведене до додаткового психологічного навантаження на неї.
Звертає увагу, що питання, які поставлені на вирішення експертизи, не відповідають визначеним завданням психологічної експертизи, а предметом висновку експертизи не є обставини, які входять до предмету позову та доказування.
Зазначає, що в питання №7 йдеться не про встановлення психологічного та емоційного стану дитини, а убачається спроба позивачки отримати виправдання щодо відкритих кримінальних проваджень.
Щодо питань №6 та №8 вказує, що такі мають узагальнений, теоретичний характер та жодним чином не сприяють з`ясуванню обставин справи щодо встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з донькою сторін ОСОБА_4 .
Звертає увагу, що у відповіді на адвокатський запит експертна установа інформує, що частина питань, які пропонується поставити на вирішення експертизи, виходить за межі компетенції психологів-експертів судових, а питання, які б відносились до сфери компетенції судово-психіатричних експертів, відсутні.
Посилається на те, що при визначенні експертної установи не враховано того факту, що дитина наразі проживає у м. Тячеві, Закарпатської області. Відстань між м. Тячів та м. Київ становить понад 800 км, а тому прибуття дитини для проведення експертизи до Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» буде виснажливим для неї, завдаватиме незручностей та порушить навчальний процес чи звичайний устрій дитини.
Обрання експертної установи у м. Львів або м. Ужгород дозволило б уникнути порушення режиму дня дитини та відповідало інтересам дитини, проте судом такі пропозиції було проігноровано, а визначення експертної установи саме у м. Київ жодним чином не мотивовано.
Посилається на конфлікт інтересів експертної установи, оскільки у відповіді на адвокатський запит Державна установа «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» інформує про проведення експертами судової комплексної психолого-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зазначає єдиний унікальний номер судової справи - № 761/23680/23. Разом з цим на день надання відповіді ухвала Шевченківського районного суду міста Києва про призначення експертизи навіть не була виготовлена.
Наведене, на думку скаржника, свідчить про контактування позивачки з експертною установою, що є порушенням статті 107 ЦПК України. Відтак, у скаржника є обґрунтовані сумніви щодо неупередженості та об`єктивності проведення експертизи.
Посилається на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20 січня 2022 року у справі №761/43925/19 у справі з подібними правовідносинами.
Мотивуючи наведеним, просить суд ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2024 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання про призначення експертизи відмовити.
24 липня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Власюк К.П., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на апеляційну скаргу.
Посилається на необґрунтованість та безпідставність апеляційної скарги.
Вказує, що підставою звернення позивачкою до суду є те, що відповідач, ОСОБА_1 , усіма можливими способами намагається перервати зв`язок матері та дитини, перешкоджає Позивачу у здійсненні її права на участь у вихованні своєї дитини та з 2020 року переховує дитину від матері.
Зазначає, що для об`єктивного розгляду справи доцільним є проведення незалежної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи для встановлення того, чи залежить оцінка дитини сімейної ситуації від впливу з боку батьків, з`ясування дитячо-батьківських відносин, а саме, сприйняття нею подій, що відбуваються навколо із врахуванням психологічних особливостей віку дитини, її відносин із кожним із батьків, встановлення психологічної сумісності дитини із кожним із батьків та вплив останніх на дитину.
Ураховуючи те, що предмет спору у даній справі стосується питання участі у вихованні дитини, враховуючи насамперед інтереси самої дитини (сприйняття нею подій, що відбувається навколо із врахуванням психологічних особливостей віку дитини, її відносин з кожним із батьків, встановлення психологічної сумісності дитини із кожним із батьків та вплив останніх на дитину), з`ясування даних обставин має важливе значення для правильного вирішення справи, зважаючи на те, що в даному випадку необхідне застосування спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.
Звертає увагу, що сторона відповідача під час розгляду клопотання позивача про призначення експертизи не заперечувала проти нього.
Ураховуючи характер правовідносин, предмет спору вказує, що висновок суду про задоволення клопотання сторони позивача про призначення експертизи є обґрунтованим та законним.
Вказує, що питання, поставлені на судову психіатричну експертизу прямо стосуються психічного стану дитини, ОСОБА_3 , її стосунків з кожним із батьків та можливого впливу цих стосунків на її психічне здоров`я. Ці питання є влучними та необхідними для отримання обґрунтованих висновків, які можуть бути використані судом при прийнятті законного рішення щодо усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною матір`ю, яка проживає окремо від неї та встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.
Стверджує, що питання №7 дозволяє з`ясувати, чи дійсно дитина зазнавала насильства з боку матері. Щодо питання №5 та №6 вказує, що такі окреслюють проблему, чи намагаються батьки нав`язати дитині негативне уявлення про іншого з батьків, що в свою чергу несе серйозні наслідки для психічного здоров`я дитини, оскільки може призвести до почуття провини, сорому та емоційного розладу. Також важливим моментом є те, чи може дитина висловлювати свою власну думку, незалежно від думки батька, з яким вона проживає. Питання №8 дозволяє оцінити, наскільки важливим для дитини є спілкування з матір`ю, адже тривала відсутність спілкування з матір`ю може негативно вплинути на психічний стан дитини та призвести до почуття туги, самотності та емоційного розладу.
Щодо вибору експертної установи вказує, що сторона відповідача просила про доручення проведення експертизи іншим експертним установам - Львівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України або Закарпатському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України. Проте оскільки висновок однієї із вищезазначених експертних установ, замовлений ОСОБА_1 , вже наявний, сторона позивача з метою проведення неупередженої незалежної експертизи наполягала на тому, щоб експертиза була проведена саме Державною установою «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».
Щодо конфлікту інтересів вказує, що такі доводи є безпідставними. Зазначає, що скаржником додано лише відповідь експертної установи на адвокатський запит, однак сам адвокатський запит від 16 березня 2024 року не долучено. Зазначає, що сторона відповідача обмежила суд лише своїми доводами, адже неможливо встановити, що саме повідомив представник ОСОБА_1 у своєму адвокатському запиті від 16 березня 2024 року і чи не повідомив він особисто експертній установі єдиний унікальний номер судової справи №761/23680/23, чим наразі маніпулює.
З посиланням на положення статті 367 ЦПК України вказує, що докази, додані скаржником до апеляційної скарги, не можуть бути прийняті судом до уваги.
Вказує на безпідставність посилань скаржника на постанову Верховного Суду від 20 січня 2022 року №761/43925/19, така не може враховуватись, оскільки  відрізняється від справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 . Предметом спору №761/43925/19 є визначення місця проживання дитини, а предметом спору № 761/23680/23 є усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною матір`ю, яка проживає окремо від неї та встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, тобто предмети спорів різняться. Окрім цього, у справі №761/43925/19 не можливо встановити, чим було мотивоване й обґрунтоване клопотання про призначення експертизи.
Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржувану ухвалу залишити без змін.
В судовому засіданні адвокат Незвіський Д.Я. та  адвокат Простибоженко О.С. які діють в інтересах ОСОБА_1 , підтримали подану апеляційну скаргу.
Адвокат Власюк К.П., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивачки та відповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Частиною 1 статті 104 ЦПК України визначено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Необхідність у призначенні експертизи має бути обумовлена обставинами,  викладеними у позовній заяві, запереченнях інших учасників справи чи поданими доказами з метою отримання докладного опису проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, що можуть бути використані для вирішення спору.
Вимоги до ухвали суду визначені статтею 260 ЦПК України. Так, згідно пункту 3 частини 1 вказаної статті ухвала, що викладається окремим документом, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.
З матеріалів справи установлено, що предметом позову у цій справі є усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною матір`ю, яка проживає окремо від неї,  встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.
Звертаючись до суду із клопотанням про призначення експертизи позивачка вказувала на те, що матеріали справи містять висновок експерта №СЕ-19-2/3238-ПС, наданий відповідачем. Вказаний висновок викликає багато сумнівів щодо його правильності та неупередженості. Відтак, на думку позивачки, для об`єктивного розгляду справи слід провести зазначену експертизу.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд зазначив: "Враховуючи, що необхідно з`ясувати обставини, які мають значення для справи, а саме: для встановлення вартості втраченого майна (обладнання) та розміру заподіяних збитків, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, при цьому сторонами висновків експертів із цього саме питання не надано, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню."
Колегія суддів констатує, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не вказав підстав призначення експертизи, не навів мотивів задоволення клопотання, не вказав мети експертизи та для з`ясування яких обставин призначається у справі експертиза.
Ураховуючи предмет позову у цій справі, вказівка на призначення експертизи для «встановлення вартості втраченого майна та розміру заподіяних збитків» дає підстави уважати, що судом першої інстанції при постановленні ухвали не досліджено змісту клопотання про призначення експертизи, не проаналізовано доцільність та необхідність призначення саме такої експертизи, як просить заявниця, із визначеним нею переліком питань, не наведено мотивів висновку про необхідність задоволення клопотання про призначення експертизи з урахуванням позиції сторони відповідача.
За таких обставин, колегія суддів констатує, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам, викладених у статті 260 ЦПК України, що є достатньою підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Іншим доводам апеляційної скарги колегія суддів не надає оцінку, ураховуючи підстави скасування оскаржуваної ухвали.
Згідно статті 379 ЦПК України справа направляється до суду першої інстанції для продовження розгляду, відтак апеляційна скарга задовольняється частково.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Простибоженка Олега Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.
 
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повну постанову складено 14 листопада 2024 року.
 
Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         М.В. Мережко

                                                                                   В.В. Соколова