КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 369/1228/24
провадження № 22-ц/824/12594/2024
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
17 вересня 2024 року                                                                                               м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
судді - доповідача Кирилюк Г. М.
суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.
при секретарі Халепчук Д. С. 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), правонаступником якого є Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 , за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво- Святошинського районного суду Київської області  від 29 квітня 2024 року в складі судді Безкоровайної М. Л.,
встановив:
 
19.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),  стягувач  ОСОБА_2 .  
Скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні у Кагарлицькому  відділі  державної виконавчої служби в Обухівському районі  Київської області  знаходиться виконавчий лист      № 669/2030/21, виданий  Києво-Святошинським районним судом  Київської області  15 вересня  2021  року  про стягнення з ОСОБА_3   на  користь  ОСОБА_2    аліментів на  утримання   доньки ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно,  починаючи з  15 лютого  2021 року   і до досягнення  дитиною повноліття,  але не менше  50%  прожиткового  мінімуму для дитини відповідного  віку. 
Зазначав,  що  10.01.2024  у Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було отримано  довідку-розрахунок  про стан заборгованості по  аліментах  №1724, з якою  він  не погоджується. 
При проведенні розрахунку не враховано, що за  погодженням  з державним виконавцем   та стягувачем  ОСОБА_2 ,    ОСОБА_1 , в перші  місяці воєнного стану,  коли не працювала  виконавча служба,  щомісячно  перераховував  аліменти  на  банківську картку стягувача - НОМЕР_1 через  додаток  у мобільному телефоні  АТ "Райффайзен  Банк". У  вказаному  додатку була  відсутня  можливість  самостійно  заповнити  графу "Призначення  платежу". 
20.10.2023  ОСОБА_1   подав  до  Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)  заяву  про  врахування  сплачених  ним аліментів  на  банківську картку ОСОБА_2 з  наданням  копій  квитанції за період з  01.05.2022  по  01.08.2023 на загальну  суму 128 565  грн  08 коп. 
ОСОБА_1 надавав  пояснення ДВС, що між ним та його колишньою дружиною відсутні будь-які інші зобов`язання (позика тощо), окрім аліментних зобов`язань на дитину. Тому кошти, які він  системно сплачував, є нічим іншим як аліменти на дитину.
Листом ДВС від 07.11.2023 №23880 боржника повідомлено, що "копії квитанцій наданих боржником  до матеріалів виконавчого  провадження  не  містять відомостей про отримувача коштів - стягувача та відсутнє призначення платежу", а тому " у державного  виконавця відсутні законні підстави для долучення наданих квитанцій до матеріалів  виконавчого  провадження  та врахування їх у сплату аліментів".
Вважаючи такі дії державного  виконавця незаконними,  а визначений розмір заборгованості в довідці-розрахунку про стан заборгованості по аліментах від 10.01.2024 №1724 таким,  що  не відповідає дійсним обставинам справи, ОСОБА_1   просив суд :
- визнати  протиправними дії  головного  державного  виконавця  Кагарлицького  відділу  державної  виконавчої служби  в Обухівському  районі  Київської області  Центрального  міжрегіонального  управління  Міністерства юстиції ( м. Київ) Литвин  Я. В.   у частині  визначення  розміру  заборгованості по  аліментах; 
- скасувати  довідку-розрахунок  про стан  заборгованості по  аліментах  від  10.01.2024 №1724, видану  головним  державним  виконавцем  Кагарлицького  відділу  державної  виконавчої служби  в Обухівському  районі  Київської області  Центрального  міжрегіонального  управління  Міністерства юстиції ( м. Київ) Литвин  Я. В.   
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 квітня 2024 року скаргу  ОСОБА_1    задоволено. 
Визнано протиправними дії головного державного виконавця Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Литвин Я. В. у частині визначення розміру заборгованості по аліментах.
Скасовано довідку-розрахунок про стан заборгованості по аліментах від 10.01.2024 року № 1724, видану головним державним виконавцем Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального  міжрегіонального  управління  Міністерства  юстиції (м. Київ) Литвин Я. В.
25.05.2024 ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області  від 29 квітня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції  безпідставно  взято  до  уваги письмові  пояснення  свідка   ОСОБА_6 , які є  неналежним та недопустимим доказом. 
Фотокопії роздруківки переписки  з телефону   також   не можуть  братися до  уваги , оскільки  в переписці не  вказано призначення  коштів.  Скаржник пересилав  кошти як додаткову  допомогу, я не  сплату аліментів.   Переписка з  телефону  між  сторонами  по  справі  не  підтверджена  сумою  в розмірі  80 272 грн 97 коп. 
17.07.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Самборська Ю. Л. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила  залучити до участі у справі правонаступника Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального  міжрегіонального  управління  Міністерства  юстиції  (м. Київ) - Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального  міжрегіонального  управління   Міністерства  юстиції  ( м. Київ).   Апеляційну скаргу  ОСОБА_2   залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області  від 29 квітня 2024 року без змін.
Зазначила,  що  ОСОБА_1   з лютого  2022  року  до серпня  2023 року  системно  сплачував   аліменти не через   відділення  банку (адже банк  на  початку повномасштабної  війни ще не працював),      а через додаток  у мобільному телефоні  АТ  "Райффайзен Банк". У вказаному  додатку  відсутня можливість  самостійно  заповнити графу "Призначення  платежу". 
Відповідно  до  листа  АТ "Райффайзен  Банк" від  19.01.2024 №81-27-5/142 зазначається, що при здійсненні  переказу  коштів з  картки на  картку  (по номеру  платіжної картки) в системі  "Райффазен  онлайн" платнику  необхідно  обирати рахунок,  з якого  здійснюється  переказ  та в полі  "Отримувач" ввести  номер  платіжної картки  отримувача.  При цьому,  поле  "Призначення  платежу" по  даному виду переказу  відсутнє.  Інформація про  отримувача  коштів по  таким переказам   це  тільки  номер  платіжної картки  в форматі перші 6  та останні  4 цифри номеру  картки. Внесення  будь-яких  додаткових даних  за бажанням  клієнта до  затвердженого  банком  шаблону  квитанції неможливо.       
До скарги  була  додана  копія заяви свідка  ОСОБА_6 , яка  до 04  липня  2023 року  обіймала  посаду  начальника  відділу  Ржищевського  міського  відділу  державної виконавчої служби Центрального  міжрегіонального  управління   Міністерства  юстиції ( м. Київ).  Свідок ОСОБА_6   підтвердила той  факт,  що ОСОБА_1   за  усним погодженням  з нею,  як виконавцем за виконавчим провадженням  НОМЕР_5, погодився   добровільно  сплачувати  на картку  ОСОБА_2 аліменти на  утримання  дитини,  а стягувач погодилась  отримувати  аліменти   напряму на  свою банківську картку.  
З наданої  суду  переписки між сторонами   абсолютно  зрозуміло,  що  кошти, які системно платив ОСОБА_1 , є  аліментами на дитину.  
Зважаючи на  чіткість  фактів,  викладених  у заяві свідка  ОСОБА_6 ,  суд  першої інстанції  обґрунтовано визнав вказаний доказ належним, допустимим, достатнім та достовірним  доказом  у справі. 
ОСОБА_2   не  надає  суду  апеляційної інстанції   жодного  доказу, який свідчить  наявність  між нею та  її  колишнім чоловіком   ОСОБА_1   домовленості  щодо сплати  додаткових коштів на  утримання  дитини. 
В особистій переписці з  ОСОБА_1 .  ОСОБА_2   вживає   слово  "аліменти" неодноразово. 
Судом встановлено,  що  відповідно  до  наказу  Міністерства  юстиції України від 25.03.2024  №841/5  "Про  відділи   державної виконавчої служби у Київській області Центрального  міжрегіонального   управління  Міністерства  юстиції  ( м. Київ)"  Кагарлицький  відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) реорганізовано  шляхом  приєднання   до Обухівського  відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Київським апеляційним судом   притягнуто  до  участі в справі правонаступника  Кагарлицького  відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)  - Обухівський  відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
В судовому  засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Самборська Ю. Л. просила   в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу  суду  першої інстанції  залишити без змін. 
В судове  засідання інші учасники справи не  з`явились,  про  день, час та місце розгляду справи повідомлені  судом  належним чином.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом  встановлено,  що  рішенням Києво-Святошинського  районного  суду  Київської області від  12 серпня  2021 року  (справа  №369/20030/21) з  ОСОБА_3   на  користь  ОСОБА_2 стягнуто     аліменти на  утримання   доньки ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його  заробітку (доходу) щомісячно,  починаючи з  15 лютого  2021 року   і до досягнення  дитиною повноліття,  але не менше  50%  прожиткового  мінімуму для дитини відповідного  віку. 
15 вересня  2021  року   Києво-Святошинським районним судом   Київської області  видано виконавчий лист № 369/2030/21  на виконання вказаного  судового  рішення.
17  вересня  2021 року   начальником  відділу  Ржищевського  міського  відділу  виконавчої  служби Центрального  міжрегіонального  управління  Міністерства юстиції  (  м. Київ)  ОСОБА_6  винесено  постанову про  відкриття виконавчого провадження  НОМЕР_4 з виконання  виконавчого  листа  №369/2030/21, виданого  15.09.2021. 
25 квітня  2023 року   начальником  відділу  Ржищевського  міського  відділу  виконавчої  служби Центрального  міжрегіонального  управління  Міністерства юстиції  (  м. Київ)  ОСОБА_6  винесено  постанову про  передачу вказаного  виконавчого  листа  про стягнення аліментів  до Кагарлицького  відділу  державної  виконавчої служби  в обухівському  районі  Київської області  Центрального  міжрегіонального  управління  Міністерства юстиції ( м. Київ) у строк  до  25.04.2023.
22 серпня  2023 року  ОСОБА_2 звернулась  до  начальника  Кагарлицького  відділу  державної  виконавчої служби  в обухівському  районі  Київської області  Центрального  міжрегіонального  управління  Міністерства юстиції ( м. Київ) з заявою  щодо видачі розрахунку  заборгованості  із  сплати  аліментів з 15 лютого  2021  року  по дату звернення.
10  жовтня  2023 року  головним державним виконавцем  Кагарлицького  відділу  державної  виконавчої служби  в Обухівському  районі  Київської області  Центрального  міжрегіонального  управління  Міністерства юстиції ( м. Київ) Литвин  Я. В.  складено  довідку - розрахунок про  стан  заборгованості по  аліментах, відповідно  до  якої з березня  2022  року  по  серпень  2023  року у ОСОБА_1 виник борг   зі сплати аліментів, який станом  на  10.10.2023  складає  80 273, 32 грн.
20.10.2023  ОСОБА_1 звернувся до  начальника Кагарлицького  відділу  державної  виконавчої служби  в обухівському  районі  Київської області  Центрального  міжрегіонального  управління  Міністерства юстиції ( м. Київ) з заявою, в якій просив врахувати   в рахунок  сплачених  аліментів  на  особисту карту  колишньої дружини.  Зазначив, що  в результаті повномасштабної  агресії  рахунки  в казначействі  були заблоковані на  невизначений термін.  До  нього  звернулась  ОСОБА_2 з проханням  напряму сплачувати  аліменти.  Він   погодився,  так як  це  рішення  було  погоджене з  виконавчою  службою. Ним в період  з 15.02.2021  було  сплачено  більше  130 тис.  грн, чеки додаються.     Карта ПриватБанк  матері  ОСОБА_2 - НОМЕР_1.  
До  вказаної заяви  боржником  було  надано  копії квитанції на підтвердження  здійснення  переказу   коштів з  карти НОМЕР_2 на  карту НОМЕР_3   через систему Райффайзен  Онлайн, а саме : квитанції 140415787 від 01.05.2022 на суму 6000 грн; квитанції 140862910 від 04.05.2022 на суму 2950 грн;  квитанції 150430752 від 30.06.2022 на суму 5800 грн; квитанції 154051223 від 22.07.2022 на суму 1400 грн; квитанції 155848425 від 02.08.2022 на суму 5750 грн; квитанції 160532436 від 31.08.2022 на суму 10 000 грн; квитанції 166375453 від 03.10.2022 на суму 10 000 грн; квитанції 172161866 від 05.11.2022 на суму 5 000 грн; квитанції 177011779 від 02.12.2022 на суму 5 750 грн; квитанції 182772195 від 02.01.2023 на суму 5 700 грн; квитанції 183200812 від 05.01.2023 на суму 3 000 грн; квитанції 184361938 від 11.01.2023 на суму 6 000 грн; квитанції 188091954 від 01.02.2023 на суму 5 700 грн; квитанції 191465909 від 19.02.2023 на суму 1 000 грн; квитанції 193507658 від 01.03.2023 на суму 5750 грн; квитанції 193855940 від 03.03.2023 на суму 2 000 грн; квитанції 196528099 від 17.03.2023 на суму 2500 грн; квитанції 198878602 від 30.03.2023 на суму 5750 грн;  квитанції 202685457 від 21.04.2023 на суму 4000 грн;  квитанції 204440150 від 01.05.2022 на суму 6000 грн;  квитанції 206470392 від 12.05.2023 на суму 3000 грн; квитанції 210047986 від 01.06.2023 на суму 6000 грн;  квитанції 215469889 від 02.07.2023 на суму 6000 грн; квитанції 218196491 від 17.07.2023 на суму 4950 грн;  квитанції 220694878 від 01.08.2023 на суму 6000 грн.
07.11.2023 головний  державний виконавець  Кагарлицького  відділу  державної  виконавчої служби  в Обухівському  районі  Київської області  Центрального  міжрегіонального  управління  Міністерства юстиції ( м. Київ) на  заяву боржника  від 20.10.2023 надав відповідь,  що  копії  наданих  квитанцій не  містять   відомостей про  отримувача коштів - стягувача та  відсутнє призначення  платежу. У  державного  виконавця  відсутні законні  підстави для долучення  наданих квитанцій  до  матеріалів виконавчого  провадження  та врахування  їх у сплату аліментів. 
Відповідно  до  письмової заяви ОСОБА_6   від  19.01.2024  на  адресу суду,    вона  з 11 травня  2017  року по 04 липня  2023 року  обіймала посаду   начальника відділу  Ржищевського  міського  відділу  державної виконавчої   служби Центрального  міжрегіонального управління  Міністерства юстиції  ( м. Київ). 17 вересня 2021  року  нею було винесено   постанову  про   відкриття виконавчого  провадження НОМЕР_5 щодо стягнення  аліментів  з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2   на  утримання  доньки  ОСОБА_5 .   У  квітні  2022  року   на  її мобільний телефон зателефонувала  стягувачка ОСОБА_2 з питанням чому відсутні   платежі   по  аліментах. Вона  пояснила,  що   АСВП  не  працює. Вона  запитала,  чи може   ОСОБА_1    сплачувати  аліменти   їй  напряму на  її  картку,  без виконавчої  служби.   Вона  відповіла, що  може, але потім чеки потрібно  передати до ДВС, щоб  не було  подвійного стягнення та санкцій. Трохи пізніше    до неї зателефонував ОСОБА_1 з аналогічним питанням.  Вона йому відповіла  аналогічну  інформацію, яку повідомила  ОСОБА_2 . Поки виконавче  провадження   НОМЕР_5 перебувало  у неї на виконанні (до  25.04.2023) ОСОБА_2 не висувала  до виконавчої  служби  претензій щодо  несплати ОСОБА_2   аліментів на  дитину. Хоча з часу відкриття  ВП  вона  ретельно  слідкувала  за  своєчасністю сплати  аліментів  - так як ОСОБА_1   нею  був встановлений термін  сплати аліментів до  5  числа  наступного  місяця.  Коли траплялися затримки хоча б  на  один  день, стягувачка  телефонувала   їй з питанням : "Де аліменти?". Тому вона була впевнена що між  сторонами  виконавчого  провадження   відсутні  непорозуміння з питання  сплати  аліментів.  З огляду  на  викладене,  вона  підтверджує той  факт,  що ОСОБА_1 за усним погодженням  з нею, як виконавцем  за виконавчим провадженням НОМЕР_5, погодився добровільно  сплачувати  на  картку ОСОБА_2   аліменти на  утримання дитини,  а ОСОБА_2   погодилась  отримувати  аліменти  від ОСОБА_2   напряму на  свою банківську картку.  Зазначені   свідчення, у випадку  необхідності,  вона  готова  підтвердити у суді в якості свідка, а також правоохоронних органах.   
10  січня  2024  року  стягувач ОСОБА_2    звернулась до начальника  Кагарлицького  відділу  державної  виконавчої служби  в обухівському  районі  Київської області  Центрального  міжрегіонального  управління  Міністерства юстиції ( м. Київ) з заявою  про  винесення  постанов  про  арешт майна боржника,  про  арешт коштів боржника,  відомостей про боржника до  Єдиного  державного  реєстру  боржників,  про  тимчасове обмеження  у праві виїзду  за  межі   території України,  у праві полювання,  у праві користування  зброєю,   про встановлення  тимчасового  обмеження  боржника у праві користування  транспортним  засобом.  Заява обґрунтована  тим, що   заборгованість  ОСОБА_1 по сплаті аліментів  становить 80 273 грн  32 коп. 
Задовольняючи скаргу  ОСОБА_1 на  дії державного виконавця,  суд першої інстанції, дослідивши надані  суду  докази,  дійшов висновку про  доведеність  тієї обставини,  що   боржник  в період  з  травня 2022 року  по   серпень 2023 року  перераховував кошти  на  рахунок  стягувача в рахунок сплати   аліментів, які державним виконавцем  не були враховані   у довідці-розрахунку про стан заборгованості по аліментах від 10.01.2024 № 1724. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду  на  таке.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.
Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
У статті 195 СК України передбачено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).
Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Право та порядок на звернення до суду за захистом прав, свобод чи законних інтересів визначається процесуальним законом.
ЦПК України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження  мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обов`язки.
Судом встановлено, що  державним виконавцем при здійсненні розрахунку заборгованості не враховано  здійснення  сплати боржником  в добровільному порядку, за  погодженням  зі  стягувачем,   з огляду  на  запровадження  в Україні  воєнного  стану,  в    період  з  01.05.2022  по  01.08.2023 на загальну  суму 128 565  грн  08 коп., що  підтверджено   копіями квитанцій. 
Стягувачем   ОСОБА_2 не  заперечувалась  та обставина,  що  в період з  01.05.2022  по  01.08.2023   нею були отримані грошові  кошти, які перераховувались  боржником  на  банківський рахунок стягувача через  систему Райффазен Онлайн.  При цьому  заперечення останньої  стосувались  того,  що  вказані кошти сплачувались  не  в рахунок  стягнення  аліментів.
Разом з тим,  жодних  доказів  на  підтвердження  інших зобов`язань, крім  аліментних,  у ОСОБА_1   перед   ОСОБА_2   суду надано  не було.  
Пояснення  ОСОБА_6 ,  які  викладені  нею  в заяві  свідка  від   19.01.2024,  є письмовими  доказами  по  справі,  які містять  дані   про  обставини, що  мають  значення  для  правильного   вирішення  спору,  та які  в сукупності з  іншими  наданими доказами,  в тому  числі перепискою  між стороною, в якій вживається слово "аліменти",   є належними  доказами  на підтвердження  обставин, які  суд першої інстанції  визнав встановленими.   
Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції  про наявність підстав для задоволення скарги боржника, визнання дій головного державного виконавця щодо  визначення  розміру  заборгованості по аліментам протиправними  та скасування  довідки-розрахунку   про  стан  заборгованості  від  10.01.2024 зі сплати аліментів є правильними та відповідають обставинами справи та наданим суду  доказам. 
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи, дійшовши обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення скарги.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Суд першої інстанції повно встановив обставини справи, оцінив надані докази, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушення норм процесуального права, тому колегія суддів  дійшла   висновку про  залишення  апеляційної скарги без задоволення,  а ухвали суду  першої інстанції  без  змін.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК  України суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області  від 29 квітня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне  судове рішення  складено  04.10.2024. 
 
Суддя - доповідач                                                                           Г. М. Кирилюк
 
Судді:                                                                                               І. М. Рейнарт
 
                                                                                                          Т. І. Ящук