ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 р. 	Справа № 520/35802/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2024, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022,    у справі № 520/35802/23
за позовом     ОСОБА_1 
до             Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області    
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 , апелянт) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (далі - відповідач, ГУ ДСНС України  у Харківській області), в якій просив:
-визнати протиправними дії ГУ ДСНС України у Харківській області, які полягають у відмові йому у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі- ГУ ПФУ в Харківській області) оновленої довідки про розмір грошового забезпечення  станом на 01.01.2023 для перерахунку його пенсії;
-зобов`язати відповідача підготувати та надати до ГУ ПФУ в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення за його посадою станом на 01.01.2023 відповідно до вимог ст.ст.43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби  та  деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі- Закон № 2262-ХІІ), з урахуванням положень постанови  Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі-постанова  КМУ № 704) щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри реально виплачених надбавки за особливості проходження служби  відповідно до п.п.1 п.5 постанови КМУ   № 704 та премії відповідно до п.п.2 п.5 постанови КМУ № 704  за відповідною посадою, для здійснення обчислення та перерахунку його пенсії з 01.02.2023.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 позовну заяву залишено без задоволення.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просив суд рішення скасувати та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що п. 4 Постанови КМУ №704 встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на    січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12,13,14.
Звернув увагу, що з 01.01.2020 положення п.4 постанови КМУ №704 в редакції постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018  № 103 ( далі- постанова КМУ №103), в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, відтак, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови КМУ №704 в частині, що не суперечить нормативно-правовим актам, які мають вищу юридичну силу - Законам України про Державний бюджет на 2020-2023 роки.
Таким чином, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня кожного календарного року, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою КМУ № 704  відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991  №2011-ХІІ ( далі- Закон № 2011-ХІІ), визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи повідомляють пенсійний орган. 
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 залишити без змін.
В обґрунтування своєї позиції зазначив, що позивач не звертався до суб`єкта владних повноважень з приводу видачі довідки про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023.
Після 01.03.2018 грошове забезпечення військовослужбовців не підвищувалось, а Кабінет Міністрів України не приймав інших рішень щодо перерахунку пенсій військовослужбовців.
Наголосив, що  згідно з пунктами 2,3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі- Порядок № 45), тільки після прийняття Кабінетом Міністрів України  рішення щодо перерахунку пенсій та надходження списків від ГУ ПФУ в Харківській області військові комісаріати готують  довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій. Оскільки таке рішення урядом не приймалось, відсутні і підстави для оформлення ГУ ДСНС  України у Харківській області нової довідки про розмір грошового забезпечення  позивача для перерахунку його пенсії з 01.02.2023.
Також відповідач вказав на пропуск позивачем строку звернення до суду із даним позовом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного судового рішення, норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено обставини, які не оспорено сторонами.
Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію, передбачену Законом №2262-ХІІ.
30.11.2023 позивач звернувся до відповідача щодо видачі оновленої довідки про грошове забезпечення станом на 01.01.2023 з метою подальшого перерахунку розміру вже призначеної йому  пенсії з 01.02.2023.
Листом від 05.12.2023 №65020-8714/65190 відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для оформлення та надання оновленої довідки про грошове забезпечення.
Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що у силу спеціального застереження п.5 Порядку №45, і розмір окладу за посадою, і розмір окладу за військовим (спеціальним) званням, і розмір відсоткової надбавки за вислугу років підлягають визначенню або за рішенням Кабінету Міністрів України, або за рішенням керівника державного органу (тобто кошторисами державного органу чи штатним розписом державного органу).
Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів існування саме рішень КМУ або рішень керівника державного органу (у формі штатного розпису державного органу або кошторису державного органу) про обчислення окладу за посадою, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років із використанням будь-якого показника прожиткового мінімуму для працездатної особи, відмінного від значення    1762,00 грн.
Суд зазначив, що у спірних правовідносинах відсутня подія прийняття Урядом України, як єдиним компетентним суб`єктом права з даного питання, у період часу з 29.01.2020 постанови  з приводу збільшення розмірів посадових окладів та окладів за званнями у порядку ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ.
Тому, в силу дії відповідного рішення Уряду України нормативного характеру, всі суб`єкти владних повноважень були зобов`язані призначати, обчислювати, нараховувати та виплачувати реальне (фактичне) грошове забезпечення діючих публічних службовців за   постановою КМУ № 704    із використанням показника прожиткового мінімуму працездатної особи  1762,00 грн.
Також суд першої інстанції посилається на    п.2   постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023  № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704» ( далі- постанова КМУ № 481), яким установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762,00 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Ця постанова КМУ № 481, на думку суду першої інстанції, підтверджує факт незмінності правила обчислення грошового забезпечення із використанням показника арифметичного значення прожиткового мінімуму у розмірі  1762,00 грн.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон № 2262-ХІІ, яким визначено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із  збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Спір у справі виник щодо права позивача на перерахунок пенсії у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців.
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті   43   та частини четвертої статті   63 Закону № 2262-XII.
Так, згідно з частиною третьою   статті 43 Закону № 2262-XII   пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим   Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частин першої, другої, четвертої   статті 63 Закону № 2262-ХІІ   перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим   Законом   та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього   Закону   провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Усі призначені за цим   Законом   пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим   Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим   Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до   Закону № 2262-XII, визначений Порядком № 45, згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до   Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із   Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Постановою № 704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 2 постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Додатком 1 до постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
   Пунктом 4 постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   законом   на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого   законом   на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Також додатки 1, 12, 13, 14 до постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   законом   на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого   законом   на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
   21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 103, пунктом      6 якої внесені  зміни до   постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: " 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   законом   на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".
Тобто, на момент набрання чинності постановою № 704 (01.03.2018) пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно із пунктом 6 постанови № 103, а саме: " 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   законом   на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".
Отже, станом на 01.03.2018 пункт 4 постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   законом   на 1      січня 2018 року.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020  у справі № 826/6453/18, яка набрала законної сили 29.01.2020, визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови КМУ № 103, яким були внесені зміни до пункту 2 постанови КМУ № 704.
Таким чином, дія пункту 4 постанови № 704 відновлена у первісній редакції, яка, при цьому, запроваджувала у якості однієї з величин алгоритму розрахунку показника окладу за посадою - мінімальний розмір заробітної плати.
З цього приводу колегія суддів враховує, що із 01.01.2017 набрав чинності Закон України від 06.12.2016  № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 1774-VIII), пунктом 3 розділу ІІ якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини, вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.
Зі змісту наведених положень та, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 7 КАС України, колегія суддів вважає, що під час розв`язання правової колізії між нормами пункту 3 розділу ІІ Закону № 1774-VІІІ та пункту 4 постанови КМУ № 704, у редакції до внесення змін постановою № 103, та приміток до додатків 1, 12, 13, 14 постанови №704, перевагу належить надати положенням закону, як акту права вищої юридичної сили, з урахуванням принципу верховенства права, закріпленого у ст. 8 Конституції України.
Оскільки норма пункту 3 розділу II Закону № 1774-VIII не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 постанови КМУ № 704, у редакції до внесення змін постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14    до постанови КМУ № 704, тому відсутні правові підстави для обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.
Тобто, положення пункту 4 постанови КМУ № 704 щодо обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягає.
Колегія суддів також зазначає, що застосування означених вище нормативних актів у подібних правовідносинах вже було предметом розгляду у Верховному Суді. Зокрема, у пункті 62 постанови від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21 (на яку також посилається відповідач у своєму відзиві на апеляцію) Верховний Суд сформулював наступні правові висновки:
(1) з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік, у тому числі, як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;
(2)  через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом № 1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку №45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
(3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.
Такий правовий висновок підтриманий Верховним Судом також у постановах від 12.09.2022 № 500/1813/21, від 06.02.2023 року у справі № 160/2775/22, від 15.02.2023 року у справі № 120/6288/21-а, від 22.03.2023 року у справі № 340/10333/21, який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає застосуванню судами першої та апеляційної інстанцій.
Колегія судді зазначає, що пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 року № 2629-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було встановлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників бюджетних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.
У свою чергу,    Закон України від 03.11.2022 № 2710-ІХ  «Про Державний бюджет на 2023 рік» (далі- Закон № 2710-ІХ), в тому числі Прикінцеві положення цього закону, не містять застережень щодо застосування, як розрахункової величини для визначення грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018 , а також прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення розміру посадового окладу військовослужбовця.
Отже, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, зокрема згідно із Законом № 2710-ІХ  виникли підстави для перерахунку пенсії, призначеної згідно із Законом № 2262-ХІІ, виходячи з розміру посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення, розрахованих згідно з постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ, визначених з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року.
Суд першої інстанції у своєму рішенні дійшов помилкового висновку  про те, що грошове забезпечення військовослужбовців у 2023  році має обчислюватися із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, який за законами  про Державний бюджет на 2023 рік  складає 2102 гривні. Колегія суддів, з урахуванням висновків Верховного Суду у постанові від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21, вважає, що  Закон №2710-ІХ не містить застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018, тому для розрахунку грошового забезпечення військовослужбовців у 2023 році слід застосовувати загальний прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений    законом на 01 січня відповідного календарного року. Зокрема, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» передбачено, що станом на 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684 грн.
Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (в далі - Порядок № 45).
Відповідно до п. п. 1-3 Порядку № 45, механізм взаємодії відповідних органів у процесі здійснення перерахунку пенсії розпочинається з прийняттям Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій. Підставою для складення довідки про розмір грошового забезпечення військовослужбовця є надходження відповідного списку від територіального органу Пенсійного фонду України.
Рішенням, яке створило передумови для здійснення перерахунку пенсії позивача в цьому випадку є саме постанова №704 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18.
Тобто, вказаним судовим рішенням відновлено дію п. 4 постанови № 704 від 30.08.2017, згідно з яким розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу щорічно з 01 січня збільшуються за рахунок підвищення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, адже визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до цієї постанови.
Стосовно посилань суду першої інстанції  на    п.2   постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023  № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704» (далі- постанова КМУ № 481), яким установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762,00 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14,  колегія суддів зазначає, що вказані зміни набули чинності з 20.05.2023, отже ці зміни не були чинними станом на час виникнення у відповідача  обов`язку із виготовлення  оновленої довідки позивача станом на 01.01.2023.
Доводи відповідача з приводу того, що позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду, колегія суддів вважає помилковими з наступних підстав.
Так, Верховний Суд у постанові від 12.12.2023 у справі №380/1907/23 дійшов висновку, що видача довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії державними органами, зазначеними в пункті 2 Порядку № 45, є одним з етапів реалізації права особи на перерахунок пенсії в порядку, встановленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ.
Згідно із ч. 3 ст. 51 цього Закону, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Тому до правовідносин щодо оскарження неправомірних дій чи бездіяльності уповноважених на те суб`єктів владних повноважень щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, та членам їх сімей, не підлягає застосовуванню встановлений частиною другою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.
Застосування вказаного строку звернення до адміністративного суду унеможливить реалізацію права, передбаченого статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною видів грошового забезпечення з урахуванням норм частини третьої статті 51 цього Закону щодо перерахунку пенсій із дати виникнення права на нього без обмеження строком у разі не проведення перерахунку з вини державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла  висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.
Посилання відповідача  на те, що заявник не звертався до суб`єкта владних повноважень з приводу видачі довідки  про підвищення грошового забезпечення, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки до матеріалів справи долучено відповідь ГУ ДСНС України в Харківській області  від 05.12.2023 про відмову представнику позивача  у видачі оновленої довідки для перерахунку пенсії з 01.02.2023 позивачу ( а.с.15).
Посилання відповідача  на висновки Верховного Суду, які сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019  у справі № 240/4946/18, постановах Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 200/3775/20-а, від 21.11.2018 № 700/668/16-а, від 11.02.2021  у справі № 200/3757/20-а, постанові Великої Палати Верховного Суду  від 16.10.2019 у справі № 240/5401/18, постанові Верховного Суду  від 12.09.2022 у справі № 500/1813/21 колегія суддів до уваги не приймає, оскільки оскільки у вказаних справах та розглядуваній справі відрізняються фактичні обставини справи, що не є подібними до справи, що розглядається.
Колегія суддів не бере до уваги  посилання відповідача на  ухвалу Верховного Суду від 02.12.2021 у справі № 520/4196/21, постанови Другого апеляційного адміністративного суду  від 05.02.2021  у справі № 520/11776/2020, від 23.06.2021 у справі № 520/44/2021, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду  від 23.12.2022 у справі № 500/3956/22 , оскільки відповідно до ч.5 ст.242  КАС України при виборі і застосуванні  норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується   ст. 322 КАС України,   ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний   з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6   Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
Керуючись ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення    Харківського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у справі № 520/35802/23 - скасувати. 
Ухвалити постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до             Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області    про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними  дії  Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, які полягають у відмові ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1  станом на 01.01.2023 для перерахунку його пенсії.
Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  довідку про розмір грошового забезпечення за  посадою ОСОБА_1 станом на 01.01.2023, відповідно до вимог ст.ст.43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби  та  деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, з урахуванням положень постанови  Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим  зазначенням відомостей про розміри надбавки за особливості проходження служби  відповідно до п.п.1 п.5 постанови  Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»  та премії відповідно до п.п.2 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за відповідною посадою, для здійснення обчислення та перерахунку  пенсії позивача  з 01.02.2023.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін