ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 жовтня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/10106/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач), суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Прудник С.В.) в адміністративній справі №160/10106/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання не нарахування та невиплати додаткової винагороди протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
18.04.2024 позивач звернувся до суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій просив суд:
- визнати протиправним не нарахування та не виплату ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 , передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 01.06.2023 року по 31.12.2023 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.06.2023 року по 31.12.2023 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність дій військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 01.06.2023 по 31.12.2023. З урахуванням наведеного вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить їх задовольнити.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.
В апеляційній скарзі зазначає, що висновок суду першої інстанції з приводу ненадання ним доказів участі у бойових (спеціальних) завданнях у спірному періоді є помилковим, оскільки у нього відсутні відомості про конкретні дати участі у бойових діях. Наголошує, що така інформація міститься в Журналі бойових дій, розпорядником якої є саме відповідач. Звертає увагу, що військова частина, ні на адвокатський запит, ні на ухвалу суду про витребування доказів зловживаючи своїми процесуальними правами умисно не надала суду доказів виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань за періоди липень, серпень, вересень та жовтень 2023 року, якими зокрема є: копії бойових розпоряджень командира; витяги з Журналу бойових дій стосовно участі Апелянта в бойових діях; рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь Позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань; копії наказів про призначення додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022 №168 в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.
В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.04.2022 року №76 убачається, що відповідно до підпункту «р» пункту 1 приміток до норми № 1 Норм харчування військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, поліцейських, осіб рядового та начальницького складу підрозділів Державної фіскальної служби, осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту» та наказу Міністерства оборони України від 29.04.2020 № 140 «Про затвердження Порядку застосування Каталогу продуктів харчування» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05 2020 за № 444/34727 на підставі розпорядження Начальника управління персоналу штабу ІНФОРМАЦІЯ_1 № 116/9/3/4947 від 03.03.2022 нижчепойменованих військовослужбовців строкової військової служби у кількості 34 (тридцять чотири) чоловіка з військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , з 2 квітня 2022 року зарахувати на усі види забезпечення, на продовольче забезпечення військової частини зарахувати з 3 квітня 2022 року та призначити: солдата ОСОБА_1 , номером обслуги 2 мінометного відділення 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 1 механізованого батальйону, ВОС - 143533А, шпк «солдат». Підстава: розпорядження начальника управління персоналу штабу ІНФОРМАЦІЯ_1 № 116/9/3/4947 від 03.03.2022, продовольчий атестат № 19 книжка 013577
ОСОБА_1 з метою захисту своїх порушених прав звернувся до Адвокатського об`єднання «Резолюшн» та уклав договір про надання професійної правничої допомоги. Представником позивача 15.03.2024 за №13-03/24 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_1 ) направлений адвокатський запит на отримання інформації, щодо проведених виплат грошового забезпечення клієнту за період часу з 01.06.2023 по 31.12.2023. Копія запиту міститься в матеріалах справи.
На підтвердження сум зарахування грошового забезпечення, позивачем надані виписки по картковому рахунку за період з 01.06.2023 по 01.01.2024, які містяться в матеріалах справи.
Військовою частиною НОМЕР_1 надано письмову відповідь на адвокатський запит за вих. № 6626 від 07.04.2024, разом з витягом з наказу № 215 від 09.10.2021, витягом із наказу №255 від 28.11.2020, витягом із наказу №75 від 10.04.2021 довідкою про грошове забезпечення № 6596 від 03.04.2024 на ім`я ОСОБА_1 , в яких міститься інформація, щодо виплати позивачу складових грошового забезпечення. Копії документів містяться в матеріалах справи.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача та з вимогами вчинити певні дії, позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог дійшов до висновку про їх необґрунтованість. 
Суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення доходить наступних висновків.
Предметом розгляду справи є наявність у позивача права на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 30000грн., відповідно до Постанови №168 у період з 01.06.2023 по 31.12.2023.
Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у ЗСУ та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ ( далі – Закон № 2011-ХІІ у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
У частині другій статті 9 цього Закону установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно абзацу першого частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан.
Цього ж дня (24.02.2022) Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
На виконання цих указів Кабінет Міністрів України видав постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168, якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.
Відповідно до п.1 Постанови №168 (у первинній редакції) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
У подальшому, Постановою КМУ від 20.01.2023 №43 «Про внесення змін до Постанови КМУ від 28.02.2022 №168» до пункту 1 внесено зміни, зокрема: слова «військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора,», «співробітникам Служби судової охорони,» виключено та після слів «перебуваючи безпосередньо в районах» доповнено словами «їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора».
Постановою КМУ від 09.08.2023 №836 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» доповнено постанову пунктами 11 та 12.
Зокрема в абзаці 8 пункту 11 установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям строкової військової служби щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 6000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.
Абзацом другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).
Порядок №260 доповнено новим розділом XXXIV (Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану) згідно з наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023 (застосовується з 01 лютого 2023 року; в редакції наказу Міністерства оборони №566 від 26.09.2023).
Відповідно до пункту 2 цього розділу, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується зокрема в таких розмірах:
30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):
- з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;
- з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;
- з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;
- у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
- з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;
- у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;
- із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;
- з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту).
6000 гривень - військовослужбовцям строкової військової служби в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби (пропорційно часу проходження служби) - застосовується з 01 червня 2023 року.
Військовослужбовцям, зазначеним у цьому пункті, які одночасно мають право на отримання додаткової винагороди за різними умовами, ця додаткова винагорода виплачується в більшому розмірі.
Згідно з положеннями пунктів 3, 4 цього розділу Порядку №260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.
Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
- бойовий наказ (бойове розпорядження);
- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Враховуючи зазначені норми законодавства, підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів (розпоряджень), журналів бойових дій та рапортів командира підрозділу про участь військовослужбовця у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Як свідчать встановлені обставини справи, позивач з 03.04.2022 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді «номер обслуги 2 мінометного відділення 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 1 механізованого батальйону».
В апеляційній скарзі та позовній заяві апелянт посилається на те, що у період з 01.06.2023 по 31.12.2023 він здійснював бойові (спеціальні) завдання необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та мав право на виплату додаткової винагороди у розмірі 30 000грн. відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 та не зазначає жодних доводів щодо незгоди з приводу виплати йому такої винагороди у розмірі 6000грн.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції звертає увагу на те, що за правилами п.10 розділу ХХХІV Порядку №260 накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Відтак, виплата додаткової винагороди відбувається на підставі наказу командира у поточному місяці за минулий місяць.
З матеріалів справи вбачається, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 15.07.2023 № 1297 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за червень 2023 року» на підставі рапорту командира 1 механізованого батальйону від 03.07.2023, ОСОБА_1 (№ п/п 1249) включено до переліку військовослужбовців, яким належить виплатити додаткову винагороду згідно з Постановою № 168 з розрахунку 30 000,00 грн на місяць (пропорційно часу виконання бойових завдань з 01.06.2023 по 30.06.2023), відповідно до додатку 1 цього наказу (а.с. 40-41).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 17.10.2023 № 1954 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за вересень 2023 року» на підставі рапорту командира 1 механізованого батальйону від 15.08.2023, ОСОБА_1 (№ п/п 116) включено до переліку військовослужбовців, яким належить виплатити додаткову винагороду в розмірі 6000 грн на місяць (пропорційно часу проходження служби з 01.07.2023 по 31.07.2023, відповідно до Додатку № 479 цього наказу); на підставі рапорту командира 1 механізованого батальйону від 04.09.2023 та від 31.08.2023, ОСОБА_1 (№ п/п 55) включено до переліку військовослужбовців, яким належить виплатити додаткову винагороду в розмірі 6000 грн на місяць (пропорційно часу проходження служби з 01.08.2023 по 31.08.2023, відповідно до Додатку № 521 цього    наказу); на підставі рапорту командира 1 механізованого батальйону від 07.10.2023 та від 07.12.2022, ОСОБА_1 (№ п/п 1) включено до переліку військовослужбовців, яким належить виплатити додаткову винагороду в розмірі 6000 грн на місяць (пропорційно часу проходження служби з 01.09.2023 по 24.09.2023 та з 05.09.2023 по 30.09.2023, відповідно до Додатку № 514 цього наказу) (а.с. 42-45).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 20.11.2023 № 2162 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за жовтень 2023 року» на підставі рапорту командира 1 механізованого батальйону від 13.11.2023, ОСОБА_1 (№ п/п 50) включено до переліку військовослужбовців, яким належить виплатити додаткову винагороду в розмірі 6000 грн на місяць (пропорційно часу проходження служби з 01.10.2023 по 31.10.2023, відповідно до Додатку № 310 цього наказу) (а.с. 46-47).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 21.12.2023 № 2368 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за листопад 2023 року» на підставі рапорту командира 1 механізованого батальйону від 09.12.2023,     ОСОБА_1 (№ п/п 13) включено до переліку військовослужбовців, яким належить виплатити додаткову винагороду згідно з Постановою № 168 з розрахунку    6000,00 грн на місяць (пропорційно часу виконання бойових завдань з 05.11.2023 по 30.11.2023, відповідно до Додатку № 46 цього наказу) (а.с. 48-50).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 22.01.2024 № 146 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за грудень 2023 року» на підставі рапорту командира 1 механізованого батальйону    від 08.01.2024, ОСОБА_1 (№ п/п 5) включено до переліку військовослужбовців, яким належить виплатити додаткову винагороду згідно з Постановою №168 з розрахунку 30 000,00 грн на місяць (пропорційно часу виконання бойових завдань з 01.12.2023 по 31.12.2023, згідно із Додатком № 343) (а.с. 51-52).
До зазначених наказів також додано рапорти командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 щодо виплати додаткової винагороди (а.с. 53-61).
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 15.05.2024 № 10003 грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з червня 2023 року по січень 2024 року складає: сума виплаченого грошового забезпечення 3360,00 грн, сума виплаченої додаткової винагороди 137 200 грн, в тому числі помісячно додаткова винагорода: червень 2023 р. - 30 000 грн, липень 2023 р. - 30 000 грн, серпень 2023 р. – 0 грн., вересень 2023 р. – 0 грн., жовтень 2023 р. – 14 400 грн, листопад 2023 р. - 6000 грн, грудень 2023 р. – 26 800 грн, січень 2024 р. - 30 000 грн. (а.с. 23, 38).
Факт виплати вищезазначених сум додаткової винагороди підтверджується роздруківкою виписки по картковому рахунку позивача (а.с.8), згідно з якої 19.06.2023 йому надійшли кошти в сумі 30000 грн., 20.07.2023 – в сумі 30000 грн., 18.10.2023 – в сумі 12000 грн., 27.10.2023 – в сумі 2400 грн., 29.11.2023 – в сумі 6000 грн. та 24.12.2023 – в сумі 26800 грн.
З огляду на зазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем в даному випадку не було порушено права позивача в частині виплати додаткової винагороди за період з 01.06.2023 по 31.12.2023, оскільки такі виплати були здійснені на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_1 , а документальне підтвердження, як виконання позивачем бойових завдань пропорційно часу безпосередньої участі у складі угруповання військ (сил) Сил оборони держави, так і нарахування додаткової винагороди, як військовослужбовцю строкової військової служби в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби (абзац 27 пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260) - є рапорти командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . При цьому, суд апеляційної інстанції повторно наголошує, що позивач не зазначає жодних доводів щодо незгоди з приводу виплати йому додаткової винагороди у розмірі 6000грн. згідно абзацу 8 пункту 11 Постанови №168 та абзацу 27 пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260.
Крім того, з поданих позивачем заяв по суті справи, позивач не пов`язує своє право на виплату додаткової винагороди у підвищеному розмірі власне з виконанням ним бойових завдань та заходів, які у значенні Постанови № 168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів», а лише вказує про наявність у нього такого права.
Це підтверджується, зокрема тим, що позивач на обґрунтування своєї позиції не зазначає, до виконання яких завдань чи заходів він був залучений під час перебування у відповідному позиційному районі протягом спірного періоду, не конкретизує, у якому місці та за яких обставин ці завдання ним виконувалися, не наводить щонайменшої деталізації виконуваних ним бойових завдань чи заходів.
У цьому контексті суд вважає за доцільне зазначити, що для належного обґрунтування наявності права на отримання передбаченої Постановою № 168 додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн, військовослужбовець повинен не лише послатися на сам факт своєї участі у бойових діях та заходах, але й навести конкретні обставини такої участі, включаючи опис, обставини та умови виконуваних завдань.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20.06.2024 справа №400/249/23.
В свою чергу відповідач надав документальне оформлення виплат грошового забезпечення позивача за спірний період з відповідними наказами. Позивач в свою чергу не навів доводів щодо їх протиправності.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції відповідно до приписів ст. 77 КАС України відхиляє доводи позивача, на підтвердження доводів скарги, що виконання ним бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) командира у спірні періоди в Урядовому кварталі міста Києва підтверджується показами свідка ОСОБА_2 , який працює у ППОП №1 ГУНП у м. Києві, та ОСОБА_3 , який працює у ППОП №2 ГУНП у м. Києві, які несли службу разом з Позивачем, та отримували додаткову винагороду у порядку Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 в розмірі 30 000 грн.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року в адміністративній справі №160/10106/24 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак