ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 жовтня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/3702/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Олефіренко Н.А., Суховарова А.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу    Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 року (головуючий суддя Неклеса О.М.)
в адміністративній справі №160/3702/24 за позовом ОСОБА_1 до  відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області      про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 09.02.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просила (а.с.134-139):   
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виразилися у не зарахуванні довідок №01-22/504 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №01-22/505 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) виданих Дніпровською районною радою Дніпропетровської області при призначені пенсії відповідно до Закону України “Про державну службу” ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та скасувати рішення від 11.07.2023 за №912380158655 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яким відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 889.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України “Про державну службу” ОСОБА_1 , з урахуванням довідок № 01-22/504 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №01-22/505 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) виданих Дніпровською районною радою Дніпропетровської області, а саме з 22.02.2022.          
Позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, обґрунтовано тим, що Подана заява обґрунтована тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через підсистему “Електронний суд” долучено до справи відзив на позовну заяву, в якому було посилання на рішення від 11.07.2023 за №912380158655 відділу перерахунків пенсії №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яким було відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 889 ОСОБА_1 . При цьому в жодній відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, наданого на адвокатські запити, стосовно пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , не зазначалось про прийняте вказане вище рішення про відмову на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 по справі №160/19162/22 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 03.05.2023. На поштову адресу позивачки вищевказане рішення не надходило, хоча відповідно до пункту 4.7 “Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 07.07.2014) орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Про існування рішення від 11.07.2023 за №912380158655 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яким було відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 889 ОСОБА_1 стало відомо 08.03.2024 коли дане рішення було долучено до матеріалів справи на підставі клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. У зв`язку з вище вказаним вважає за можливе збільшити позовні вимоги та скасувати рішення від 11.07.2023 за № 912380158655 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яким було відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 889 ОСОБА_1 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виразилися у не зарахуванні довідок № 01-22/504 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №01-22/505 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) виданих Дніпровською районною радою Дніпропетровської області при призначені пенсії відповідно до Закону України “Про державну службу” ОСОБА_1 .
Скасовано рішення від 11.07.2023 за №912380158655 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яким було відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 889.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  перевести   ОСОБА_1 , з дати звернення (22.02.2022р.) із заявою про переведення із пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VIII та здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України “Про державну службу” ОСОБА_1 з урахуванням довідок від 12.07.2021 №01-22/504 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 12.07.2021 №01-22/505 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) виданих Дніпровською районною радою Дніпропетровської області, а саме з 22.02.2022.           
Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що з урахуванням зарахованого періоду роботи в органах місцевого самоврядування з 26.05.2006 по 20.02.2021, загальний страховий стаж ОСОБА_1 склав 45 років 05 місяців, в тому числі робота на посадах державної служби — 26 років 11 місяців 28 днів. Таким чином, у позивачки достатньо страхового стажу для призначення їй пенсії державного службовця. Вказав, що дії відповідача, які виразилися у не зарахуванні довідок №01-22/504 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №01-22/505 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) виданих Дніпровською районною радою Дніпропетровської області при призначені пенсії відповідно до Закону України “Про державну службу” ОСОБА_1 є протиправними, а рішення відповідача від 11.07.2023 за №912380158655, яким відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889 підлягає скасуванню. Оскільки відповідачем фактично вдруге відмовлено позивачці у переведенні із пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 № 889-VIII, то належним способом захисту прав позивачки є зобов`язання відповідача перевести  позивачку з дати звернення (22.02.2022р.) із заявою, здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України “Про державну службу” з урахуванням довідок № 01-22/504 від 12.07.2021 та №01-22/505 від 12.07.2021.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Вказує, що оскільки рішенням суду від 14.02.2023 не було зобов`язано при повторному розгляді заяви від 22.02.2022 врахувати надані ОСОБА_1 довідки № 01-22/505 та № 01-22/504 від 12.07.2021, то у разі переведення Позивача з одного виду пенсії на інший з 22.03.2022 її розмір пенсії зменшується. Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 було відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 889, про що 11.07.2023 складено рішення за № 912380158655. Однак означене рішення Позивачем не оскаржувалося у встановлені законодавством строки. Окрім того, ухвалою від 19.02.2024 по справі №160/19162/22 заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року - задоволено. Встановлено судовий контроль за виконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року в адміністративній справі №160/19162/22. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення від 14.02.2023 року в адміністративній справі №160/19162/22 відповідно до ст. 382 КАС України протягом тридцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію за віком, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 .
22.02.2022 року позивачка звернулась із заявою про перехід на пенсію за Законом «Про державну службу».
Разом із заявою були подані копії: паспорта, довідок про джерела доходів з 01.07.2000р. (довідка за будь-які 60 міс. «Держслужба») 01-22/505, 01-22/504, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудову книжку, ін. док. 
За принципом екстериторіальності заява про призначення пенсії за віком була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.
30.03.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийняте рішення №912380158655 від 30.03.2022 р. про відмову в переведенні перерахунку пенсії, а саме перехід на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 , відповідно до заяви від 22.02.2022 року.
Позивачка вважала протиправним рішення відповідача №912380158655 від 30.03.2022 р.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року у справі №160/19162/22, залишеним без змін Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.05.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача 1 - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача 2 - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 912380158655 від 30.03.2022 р. про відмову в переведенні ОСОБА_1 , на пенсію за віком згідно Закону України “Про державну службу” № 889-VIII.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 26.05.2006 по 20.02.2021 до стажу державного службовця.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , про переведення із пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 № 889-VIII від 22.02.2022 року з урахуванням висновків суду та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України.
За результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.02.2022 року щодо переведення із пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року у справі №160/19162/22 позивачці зараховано до стажу державного службовця періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 26.05.2006 по 20.02.2021.
На адвокатський запит Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало відповідь оформлену листом №0400-010304-8/91168 від 23.06.2023, в якому зазначено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 по справі № 160/19162/22, ОСОБА_1 зараховано періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 26.05.2006 по 20.02.2021 до стажу державного службовця та заявницю переведено на пенсію за віком відповідно до норм Закону № 889. Оскільки рішенням суду не було зобов`язано при переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 на пенсію за віком відповідно до Закону № 889 врахувати надані ОСОБА_1 довідки №01-22/505 та №01-22/504 від 12.07.2021, в результаті виконання судового рішення з 22.03.2022, розмір пенсії зменшується. Оскільки розмір пенсії, визначений на підставі рішення суду, зменшується, ОСОБА_1 необхідно визначитися щодо реалізації свого права на виконання судового рішення». 
На адвокатський запит Пенсійний фонд України надав відповідь оформлену листом від 07.09.2023 № 33754-35017/Л-03/8-2800/23 в якому зокрема зазначено: «на виконання рішення суду від 14.02.2023 Головним управлінням було повторно розглянуто заяву про переведення на пенсію відповідно до Закону № 889. У зв`язку з тим, що станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не перебувала на посадах державної служби та у неї відсутні 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України від 16.12.1993 №3723-Х11 “Про державну службу”, ОСОБА_1 було відмовлено в переведенні на пенсію відповідно до Закону №889. Інших зобов`язань на органи Пенсійного фонду України не покладено». 
На адвокатський запит Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало відповідь оформлену листом від 05.01.2024 №0400-010306-8/4005, яким надало завірені копії рішень про перерахунок пенсії та розрахунок стажу ОСОБА_1 . 
Згідно рішення про перерахунок пенсії від 20.12.2023 № 912380158655 ОСОБА_2 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України №1058 у розмірі 9998,03 грн. Стаж роботи Державної служби ОСОБА_1 відповідно Форми РС - право складає 26 років 11 місяців 28 днів.
На адвокатський запит був отриманий лист від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.01.2024 № 0400-010304-8/5551, в якому зокрема зазначено: «на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 по справі № 160/19162/22 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 03.05.2023 по справі № 160/19162/22 зараховано до стажу державного службовця заявниці періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 26.05.2006 по 20.02.2021 та повторно розглянуто заяву від 22.02.2022. Загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 45 років 05 місяців, в тому числі робота на посадах державної служби - 26 років 11 місяців 28 днів. Оскільки до заяви від 22.02.2022 надано довідки № 01-22/504 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №01-22/505 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), видані станом на 01.07.2021, врахувати їх при переведенні із пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 1058, на пенсію за віком відповідно до Закону №889 не має підстав. Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 було відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889 у зв`язку із зменшенням розміру пенсії та прийнято рішення про відмову від 11.07.2023 №912380158655».
Рішенням відділу перерахунків пенсії №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.07.2023 за №912380158655, ОСОБА_1 відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 889.
У зазначеному вище рішенні зазначено:
-          за результатами розгляду заяви від 22.02.2022 та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 26.05.2006 по 20.02.2021 зараховано до стажу державного службовця та становить; загальний страховий стаж 45 років 05 місяців, в тому числі робота на посаді державної служби - 26 років 11 місяців 28 днів.
-          оскільки до заяви від 22.02.2022 надано довідки № 01-22/504 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та № 01-22/505 від 12.07.2021 про складові заробітної плази для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) видані станом на 01.07.2021 року, врахувати їх при „ переведенні із пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію відповідно до Закону України “Про державну службу” не має підстав.
-          за таких обставин, при повторному розгляді заяви від 22.02.2022, ОСОБА_1 відмовлено в переведенні на пенсію відповідно до Закону України “Про державну службу” у зв`язку із зменшенням розміру пенсії.
Позивачка вважає протиправними дії відповідача щодо не зарахуванні довідок №01-22/504 від 12.07.2021 та №01-22/505 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.          
Суд першої інстанції позов задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ, Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 року №889-VІІІ, Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003 р., Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 р. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. 
При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом.
Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003 р.
Відповідно до норм   Конституції України   гарантування непрацездатним громадянам України права на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій передбачено  Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 р.  .
Відповідно до пункту 1 частини 1   статті   8 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у   статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частиною 1   статті 9 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058   передбачено, що відповідно до цього   Закону   в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 
1) пенсія за віком; 
2) пенсія по інвалідності; 
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Слід звернути увагу, що ч.1 статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 року №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. 
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 % суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
До 1 травня 2016 (дата набрання чинності Законом України “Про державну службу” від 10.12.2015 року № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:
а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; 
б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 року № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 року №3723-ХІІ.
Згідно пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 року №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 року №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
В силу пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 року № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 року №3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, прикінцевими та перехідними положеннями Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 року № 889-VІІІ встановлено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови:
- у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Слід взяти до уваги, що Верховний Суд в постанові від 01.04.2020 року у справі №607/9429/17 дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” №3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частини 1 статті 37 Закону України “Про державну службу” №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України “Про державну службу” №889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби. 
Після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України “Про державну службу” від 10.12.2015 року №889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про державну службу” № 889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України “Про державну службу” №3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 46 Закону України “Про державну службу” № 889-VIII до стажу державної служби зараховуються: 
час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України “Про службу в органах місцевого самоврядування”.
Відповідно до пункту 1 Порядку обчислення стажу державної служби (Порядок №229), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 р. №229, який діяв на час проходження позивачем служби в органах місцевого самоврядування, регламентовано, що цей Порядок визначає механізм обчислення стажу державної служби.
Стаж державної служби обчислюється відповідно до частини 2 статті 46 Закону України № 889-VIII “Про державну службу”.
До стажу державної служби зокрема зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України “Про службу в органах місцевого самоврядування” (п. 4 Порядку №229).
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року у справі №160/19162/22, залишеним без змін Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.05.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача 1 - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача 2 - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії,- було задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 912380158655 від 30.03.2022 р. про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно Закону України “Про державну службу” № 889-VIII.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 26.05.2006 по 20.02.2021 до стажу державного службовця.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення із пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 № 889-VIII від 22.02.2022 року з урахуванням висновків суду та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України.
Вказаним рішенням суд дійшов висновку, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 про перехід на пенсію за іншим Законом “Про державну службу” Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області положення п. 4 ч. 2 ст. 46 Закону України “Про державну службу” та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 р. № 229 враховані не були.
Враховуючи наведене, слід зарахувати періоди роботи позивача в органах місцевого самоврядування з 26.05.2006 по 20.02.2021 до стажу державного службовця.
Частиною 4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.02.2022 року щодо переведення із пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року у справі №160/19162/22 позивачу було, зараховано до стажу державного службовця періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 26.05.2006 по 20.02.2021.
Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи (в т.ч. листами-відповідями, наданими на адвокатські запити) та поданим відзивом.
Отже, з урахуванням зарахованого періоду роботи в органах місцевого самоврядування з 26.05.2006 по 20.02.2021, загальний страховий стаж ОСОБА_1 склав 45 років 05 місяців, в тому числі робота на посадах державної служби - 26 років 11 місяців 28 днів. 
Таким чином, у позивачки достатньо страхового стажу для призначення їй пенсії державного службовця.
Також на виконання судового рішення від 14.02.2023 року у справі №160/19162/22, відповідач, за наслідком повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.02.2022 року про перехід на пенсію за Законом України «Про державну службу», повторно відмовив у задоволенні її заяви.
Вказані обставини підтверджуються Рішенням відділу перерахунків пенсії №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.07.2023 за №912380158655, ОСОБА_1 - відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” №889.
Так, у зазначеному вище рішенні зокрема зазначено:
-          за результатами розгляду заяви від 22.02.2022 та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 26.05.2006 по 20.02.2021 зараховано до стажу державного службовця та становить; загальний страховий стаж 45 років 05 місяців, в тому числі робота на посаді державної служби - 26 років 11 місяців 28 днів.
-          оскільки до заяви від 22.02.2022 надано довідки № 01-22/504 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та № 01-22/505 від 12.07.2021 про складові заробітної плази для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) видані станом на 01.07.2021 року, врахувати їх при „ переведенні із пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію відповідно до Закону України “Про державну службу” не має підстав.
-          за таких обставин, при повторному розгляді заяви від 22.02.2022, ОСОБА_1 відмовлено в переведенні на пенсію відповідно до Закону України “Про державну службу” у зв`язку із зменшенням розміру пенсії.
Отже під час розгляду заяви на виконання рішення суду від 14.02.2023 року у справі №160/19162/22 відповідач не врахував подані довідки № 01-22/504 від 12.07.2021 та № 01-22/505 від 12.07.2021.
Надаючи оцінку діям відповідача в цій частині, суд апеляційної інстанції зазначає, що пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 “Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій громадян "пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 % суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. 
Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. 
За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. 
За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. 
При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах 3 - 5 цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Тобто в Постанові чітко визначено, що в довідці зазначається з розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. 
Отже, не прописано, що довідка повинна бути видана датою звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України.
Також в Постанові КМУ зазначено, що для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах 3 - 5 цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
До заяви від 22.02.2022 було надано довідки № 01-22/504 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та № 01-22/505 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), видані станом на 01.07.2021.
В довідці від 12.07.2021 № 01-22/505 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), яка видана Дніпровською районною радою Дніпропетровської області, вказані складові заробітної плати: надбавка за інтенсивність праці, премія місячна, інші виплати (матеріальна допомога, премії тощо, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) з червня 2016 року по червень 2021 рік. 
Тобто в довідці зазначені складові заробітної плати за будь-які 60 місяців після 01.05.2016 року, що відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622. 
В довідці № 01-22/504 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) вказані суми на 01.07.2021 рік. 
На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що ОСОБА_1 у грудні 2021 року звільнили у зв`язку зі скороченням штату і з 01.01.2022 даної посади в Дніпровській районній раді Дніпропетровської області не існувало, а довідка про складові заробітної плати взята на той час, коли посада існувала та позивачка на ній працювала.
Крім того, в силу частини 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV    органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. 
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від    25.04.2019 року у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 року у справі №638/18467/15-а, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Окрім того, згідно  з підпункту 4 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого  постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію зокрема: 
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Натомість, матеріалами справи підтверджується, що відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання додаткових відомостей та документів, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення щодо переведення позивача на пенсію відповідно до ЗУ «Про державну службу».
Доказів визнання недостовірними відомостей у довідках відповідачем до суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги при обрахуванні розміру пенсії.
З урахуванням викладених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що є протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виразилися у не зарахуванні довідок № 01-22/504 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №01-22/505 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) виданих Дніпровською районною радою Дніпропетровської області при призначені пенсії відповідно до Закону України “Про державну службу” ОСОБА_1 .
Як наслідок, рішення від 11.07.2023 за №912380158655 відповідача, яким відмовлено позивачці в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889 підлягає скасуванню.
Щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачці відповідно до Закону України “Про державну службу” з урахуванням довідок № 01-22/504 від 12.07.2021 та №01-22/505 від 12.07.2021 (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) виданих Дніпровською районною радою Дніпропетровської області, а саме з 22.02.2022, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.8, ч.2 ст.19 Конституції України).
Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. 
Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 29.06.2010 №17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.10.2011 №10-рп/2011).
Аналіз прецедентної практики Європейського суду з прав людини дає підстави для формування позиції, що при вирішенні питань щодо порушення державами учасницями Ради Європи положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї велика увага акцентується на дотриманні державною принципу "правомірних або законних очікувань" та захисту прав людини через призму цього принципу.
У справах "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії" та "Федоренко проти України" Європейський суд з прав людини констатував, що відповідно до прецедентного права органів, які діють на підставі конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.
У Рішенні від 20.10.2011 у справі "Rysovskyy v. Ukraine" Суд Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.l. v. Moldova", "Moskal v. Poland").
У пункті 145 рішення у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
У пункті 50 рішення по справі "Щокін проти України" Європейський суд з прав людини вказує, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Позбавлення власності можливе тільки "на умовах, передбачених законом".
Тобто, Європейський суд з прав людини зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та сформував позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат, в тому числі і пенсійних на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність.
Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України").
Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Прийняття рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Оскільки відповідачем фактично вдруге відмовлено позивачці у переведенні із пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VIII, суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту прав позивачки у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є зобов`язання відповідача перевести ОСОБА_1 , з дати звернення (22.02.2022р.) із заявою про переведення із пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VIII, а також здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України “Про державну службу” ОСОБА_1 з урахуванням довідок № 01-22/504 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №01-22/505 від 12.07.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) виданих Дніпровською районною радою Дніпропетровської області, а саме з 22.02.2022.          
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України. 
Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу витрати у справі.
Керуючись ст.  241-245,  250,  311,  316,  321,  322    КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 року – залишити без змін.
Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 10.10.2024 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров