ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 листопада 2024 року           справа №200/3380/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Сіваченко І.В., Гаврищук Т.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду Украни у Кіровоградській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі № 200/3380/24 (головуючий І інстанції Аканов О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду Украни у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення ,зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових,-

                                                              У С Т А Н О В И В:       

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом  до Головного управління Пенсійного фонду Украни у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії №051330003701 від 26.04.2024 року; зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 18.04.2024, зарахувавши періоди роботи, підтверджені пільговими довідками ДП “Торецьквугілля” від 05.04.2024 №16/394, №16/400-1, №16/400-2, до пільгового стажу за Списком №1-шахтарі відповідно до ПМКУ №202, період навчання з 01.09.1989 по 04.01.1993 у ПТУ №89   м.Артемово   Донецької   області   до   страхового   та пільгового стажу за Списком №1.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 18.04.2024 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідачем 26.04.2024 прийнято рішення № 051330003701 про відмову в призначенні пенсії за віком. Страховий стаж позивача з урахуванням кратності становить 33 роки 3 місяці 25 днів, (в тому числі 9 років за Списком1). Пільговий стаж за Списком № 1 становить 9 років 3 місяців 3 дні. Відповідачем при прийнятті рішення пільгові довідки ДП “Торецьквугілля” від 05.04.2024 №16/394, №16/400-1, №16/400-2 не взято до уваги, оскільки вони не затверджені печаткою відділу кадрів. До страхового стажу не зараховано період роботи, оскільки в дипломі відсутній підпис голови екзаменаційної комісії.
Позивач вважає прийняте рішення таким, що порушує його права, тому звернувся з даним позовом до суду.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі № 200/3380/24 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду Украни у Кіровоградській області №051330003701 від 26.04.2024 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду Украни у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 18.04.2024 з зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 (шахтарі) періодів роботи, підтверджених пільговими довідками ДП “Торецьквугілля” від 05.04.2024 №16/394, №16/400-1, №16/400-2 до пільгового стажу за Списком №1-шахтарі відповідно до ПМК України №202, до страхового та пільгового стажу за Списком №1 періоду навчання 01.09.1989 по 04.01.1993 у ПТУ №89 м.Артемово Донецької   області.                                        Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.      
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.    
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.     
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України згідно паспорта НОМЕР_1 .
18 квітня 2024 року позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням відповідача №051330003701 від 26.04.2024 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком. До пільгового стажу за Списком 1 зараховані періоди за даними, наяіними в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування, пільгові довідки, видані ДП “Торецьквугілля” від 05.04.2024 №16/394, №16/400-1, №16/400-2 не взято до уваги, оскільки вони не затверджені печаткою відділу кадрів. До страхового стажу не зараховано період навчання за дипломом ( НОМЕР_2 ) з 01 вересня 1989 по 04 січня 1993, оскільки в дипломі відсутній підпис голови екзаменаційної комісії. Страховий стаж позивача з урахуванням кратності становить 33 роки 3 місяці 25 днів, (в тому числі 9 років за Списком 1). Пільговий стаж за Списком № 1 становить 9 років 3 місяців 3 дні.
Відповідно до довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 05.04.2024 позивач:
№16/394 працював повний робочий день на підземних роботах на Відокремленому підрозділі “Шахта Північна” в період з 06.05.1996 по 08.05.1996, з 09.05.1996 по 24.07.1996, з 25.07.1996 по 23.09.1996 в якості гірник очисного забою, що передбачено Списком 1;   
№16/400-1 працював повний робочий день на підземних роботах на Відокремленому підрозділі “Шахта Північна” в період з 09.09.1992 по 15.09.1992, з 16.09.1992 по 19.10.1992, з 20.10.1992 по 19.04.1996 в якості учень підземний машиніста електровозу, що передбачено Списком 1;
№16/400-2 від 05.04.2024 працював повний робочий день на підземних роботах на Відокремленому підрозділі “Шахта Південна” в період з 11.11.1998 по 13.11.1998, з 14.11.1998 по 22.12.1998, з 23.12.1998 по 28.11.2000, з 29.11.2000 по 12.12.2000, з 13.12.2000 по 13.04.2009 в якості учень підземний забійника, підземний забійник, сторож на поверхні за рішенням ЛКК, що передбачено Списком 1.
В довідці №16/404-2 від 05.04.2024, виданої ДП “Торецьквугілля”  зазначено суми заробітку за 1998 (листопад-грудень), 1999, 2000 (січень-червень), на  всі виплати нараховані страхові внески.
Відповідно до диплому НОМЕР_2 ОСОБА_1 01 вересня 1989 вступив до ПТУ №89 м.Артемове Донецької області і 04 січня 1993 закінчив повний курс названого училища з одержанням середньої освіти за професією машиніст електровозу підземний.
Відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 позивач:
з 01.09.1989 по 04.01.1993 навчався в ПТУ №89 (диплом Д №734051);
з 05.01.1993 по 19.04.1993 працював на шахті підземним машиністом електровоза;
- 06.05.1996 прийнятий підземним машиністом електровоза на Шахту “Південна” (наказ №2к від 05.01.1996);
19.04.1996 звільнений за переводом на шахту “Північна” (наказ 46к від 22.04.1996);
06.05.1996 прийнятий підземним учнем гірничого робітника очисного забою на шахта “Північна” (наказ 67к від 05.05.1996);
23.09.1998 звільнений за власним бажанням (наказ №151к від 25.07.1998). 
Як вбачається з форми РС-право до стажу позивача не зараховані періоди: з 05.03.1993 по 19.04.1996, з 06.05.1996 по 24.07.1996, з 25.07.1996 по 25.07.1996, з 26.07.1996 по 23.09.1998, з 11.11.1998 по 22.12.1998, з 23.12.1998 по 31.12.1999 рік.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 2 Перехідних положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України “Про пенсійне забезпечення”.
Згідно з п. “а” ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно з вимогами ст. 114 цього ж Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.
Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів “а”, “б” статті 13 та статті 100 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Таким чином, довідка уточнюючого характеру чи наказ про атестацію робочих місць може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України “Про пенсійне забезпечення” (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.
Спору між сторонами стосовно відсутності певних записів у трудовій книжці позивача немає.
Щодо вимог позивача про зарахування періоду навчання з 01.09.1989 по 04.01.1993 у ПТУ №89   м.Артемово   Донецької   області   до   страхового   та пільгового стажу за Списком №1, слід зазначити наступне.
Рішенням відповідача №051330003701 від 26.04.2024 період навчання позивача не зараховано до страхового стажу.
Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_3 позивач:
з 01.09.1989 по 04.01.1993 навчався в ПТУ №89 (диплом НОМЕР_2 ), а 05.01.1993 прийнятий на шахту  підземним машиністом електровоза.
Також, позивачем отримано диплом серії НОМЕР_2 , відповідно до якого встановлено, що позивач вступив до ПТУ №89 м.Артемове Донецької області і 04 січня 1993 закінчив повний курс названого училища з одержанням середньої освіти за професією машиніст електровозу підземний. 
Відповідно до ст. 40 Закону України “Про освіту” (Закон № 1060-XII) професійно-технічна освіта забезпечує здобуття громадянами професії відповідно до їх покликання, інтересів, здібностей, перепідготовку, підвищення їх професійної кваліфікації.
Згідно ст. 41 Закон № 1060-XII професійними навчально-виховними закладами є: професійно-технічне училище; професійне художнє училище; професійне училище соціальної реабілітації; училище-агрофірма; училище-завод; вище професійне училище; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; інші типи закладів, що надають робітничу професію. Випускникам професійно-технічних навчальних закладів відповідно до їх освітньо-кваліфікаційного рівня присвоюється кваліфікація “кваліфікований робітник” з набутої професії відповідного розряду (категорії).
Статтею 18 Закону України “Про професійну (професійно-технічну) освіту” визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.
Відповідно до ст. 38 Закону України “Про професійну (професійно-технічну) освіту”, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Аналогічна за змістом вимога, міститься і в абз.1 п. 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 №1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.
Отже, до професійно-технічних навчальних закладів належать інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання. Аналогічний висновок щодо зарахування періоду навчання до пільгового стажу викладений в постанові Верховного Суду від 04.03.2020 по справі № 367/945/17.
Згідно п 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 “Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній”, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Отже, суд зазначає, що після завершення навчання в ПТУ №89 м.Артемово   Донецької   області   позивач, в межах трьох місяців після завершення навчання, працював за професією, яка дає право на призначення пенсії за Списком №1.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що навчання з 01.09.1989 по 04.01.1993 у ПТУ №89   м.Артемово   Донецької   області   підлягає зарахуванню до страхового та пільгового стажу роботи для призначення пенсії за Списком №1.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах  відповідно до ПМКУ №202, слід зазначити наступне.
Довідками №16/394, №16/400-1, №16/400-2 від 05.04.2024 підтверджено, що позивач працював повний робочий день на підземних роботах в якості гірника очисного забою, учня підземного машиніста електровозу, учня підземного забійника, підземним забійником, що передбачено Списком №1.   
Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 №341.
Посади, на яких працював позивач у спірні періоди, віднесено до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що були чинними у ці періоди роботи позивача відповідно до постанов КМУ від 11.03.1994 №162, від 16.01.2003   №36, та     до     Списку №202 від 31.03.1994 року.
Враховуючи викладене, періоди, зазначені в довідках №16/394, №16/400-1, №16/400-2 від 05.04.2024, підлягають зарахуванню до пільгового стажу за списком №1 позивача відповідно до ПМКУ №202.
Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі “Чахал проти Об`єднаного Королівства” (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Афанасьєв проти України” від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
Обираючи спосіб захисту, враховуючи періоди незарахування позивачу до пільгового стажу, які зазначені в довідках, що видані ДП “Торецьквугілля” від 05.04.2024 №16/394, №16/400-1, №16/400-2, суд першої інстанції, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 “Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод”, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року дійшов висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача слід прийняти рішення про визнання протиправним рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії №051330003701 від 26.04.2024 року та зобов`язати повторно розглянути заяву позивача про призначення/перерахунок пенсії від 18.04.2024 з зарахуванням до пільгового стажу за Списком 1 (шахтарі) періодів роботи, підтверджених пільговими довідками ДП “Торецьквугілля” від 05.04.2024 №16/394, №16/400-1, №16/400-2 до пільгового стажу за Списком №1-шахтарі відповідно до ПМК України №202, до страхового та пільгового стажу за Списком №1 періоду навчання позивача 01.09.1989 по 04.01.1993 у ПТУ №89   м.Артемово   Донецької   області.   
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.  
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду Украни у Кіровоградській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі № 200/3380/24 - залишити без задоволення.                                  
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі № 200/3380/24 - залишити без змін.                                       
Повне судове рішення складено 14 листопада 2024  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                               І.В. Сіваченко