ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" листопада 2024 р.                                                       Справа №926/1378/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді                                                                                Бонк Т.Б.
Суддів                                                                                          Бойко С.М.
                                                                                                    Якімець Г.Г.
секретар судового засідання Шатан Т.О.
представники сторін:
позивача: Підгорецька О.В.,
відповідача: Шевчук В.А.,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» б/н від 11.09.2024 (вх. суду від 12.09.2024 № 01-05/2551/24)
на рішення Господарського суду Чернівецької області від 12.08.2024 (повний текст складено 22.08.2024, суддя Бутирський А.А.)
у справі № 926/1378/24
за позовом: Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» м. Чернівці
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» м. Чернівці
про: стягнення 1 052 000,48 грн,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог позовної заяви і рішень судів попередніх інстанцій:
Комунальне підприємство «Чернівецьке тролейбусне управління» звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» про стягнення 1   052   000,48 гривень за недопоставлену електричну енергію.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивачем недоотримано електричної енергії за договором №03/19 від 16.01.2019 року укладеного із ТОВ «Чернівецької обласної енергопостачальної компанії» у кількості 500 778,68 кВт та зайво сплачено коштів за отриману електричну енергію за підвищеними цінами у сумі 1 052 476, 54 грн. 
На підтвердження вказаного, посилається на висновки Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області, якою встановлено ряд порушень та недоліків, що відображені в акті ревізії.
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 12.08.2024 у справі № 926/1378/24 у задоволенні позову відмовлено.
Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що в порушення частини 2 статті 189 Господарського кодексу України, договір від 16.01.2019 року №03/19 не містить визначеної ціни вираженої у грошовій формі чим також порушено частину 4 статті 36 Закону «Про публічні закупівлі», згідно якої умови договору не повинні відрізнятися від пропозиції учасника, адже протоколом переговорів був визначено тариф у грошовому вимірі, а саме 2,10168 грн. за 1 кВт.год.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що договір від 16.01.2019 року № 03/19 є неукладеним, оскільки не містить визначеної ціни вираженої у грошовій формі, а відтак і правовідносини за згаданим договором між сторонами не виникали, відповідно неможливо встановити зміну такої істотної умови договору, як ціна.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:
Не погодившись з рішенням, Комунальне підприємство «Чернівецьке тролейбусне управління» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 12 липня 2024 року у справі №926/1378/24 та постановити нове, яким задоволити позовні вимоги.
Скаржник стверджує, що підвищення ціни за одиницю продукції (електроенергії) проводилося та оплачувалося підприємством без укладання відповідних додаткових угод про зміну ціни та без відповідних документів, що підтверджує коливання ціни товару на ринку (розрахунковий період - 1 календарний місяць).
Апелянт стверджує, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.
Крім цього, на думку скаржника, суд надав правову оцінку обставинам, які не підлягали встановленню, а саме щодо того, що оскільки договір не містить визначеної ціни вираженої у грошовій формі, а відтак і правовідносини за згаданим договором між сторонами не виникали.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» подало відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги КП «Чернівецьке тролейбусне управління» та залишити рішення Господарського суду Чернівецької області без змін.
Відповідач наголошує, що позивач регулярно та своєчасно сплачував кошти за Договором про постачання електричної енергії споживачу № 03/19, не висловлював жодних претензій стосовно вартості електричної енергії, що підтверджується актами прийняття-передавання товарної продукції за 2019 рік, водночас зараз скаржник наголошує на неправомірності договору, укладеного між сторонами, що на думку відповідача, суперечить принципу добросовісності.
Також відповідач зауважує, що в апеляційній скарзі КП «Чернівецьке тролейбусне управління» посилається на висновки, зроблені Великою Палатою Верховного Суду у справі від 24.01.2024 № 922/2321/22, однак ці висновки не є релевантними до вказаного спору, оскільки предметом спору у справі № 922/2321/22 є визнання недійсними додаткових угод та стягнення надмірно сплаченої грошової суми (збільшення ціни більше як на 10%), тоді як предметом спору у цій справі є стягнення плати за послуги з передачі обсягів електроенергії.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2024 справу № 926/1378/24 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 у справі № 926/1378/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» б/н від 11.09.2024 (вх. суду від 12.09.2024 № 01-05/2551/24) на рішення Господарського суду Чернівецької області від 12.08.2024 у справі № 926/1378/24.
Ухвалою від 14.10.2024 призначено розгляд справи у судовому засіданні 05.11.2024.
У судовому засіданні 05.11.2024 скаржник підтримав доводи апеляційної скарги, відповідач заперечив такі доводи з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, сторони надали суду пояснення.

Згідно з встановленими судом апеляційної інстанції обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:
Відповідно до протоколу переговорів від 10.01.2019 року тендерним комітетом за участю директора ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» Тимофійчука В.М. розглядалося питання, щодо можливості закупки електричної енергії на 2019 рік у відповідача та проведення закупівлі за переговорною процедурою.
Протоколом переговорів від 10.01.2019 року визначено необхідність укладення договору з ТОВ «ЧОЕК» та погоджено обсяг закупівлі на 2019 рік у кількості 11 050 000,00 кВт.год., за тарифом 2,10168 гри., на загальну суму 23 223 564,00 грн. з ПДВ.

Згідно протоколу засідання тендерного комітету від 10.01.2019 року №121, вирішено укласти договір з ТОВ «ЧОЕК» та секретарю тендерного комітету – Горяінову В.В. доручено сформувати рішення, укласти договір та оприлюднити через електронну систему закупівель на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель через авторизований електронний майданчик Prozzoro.
За результатами проведеної переговорної процедури Підприємством направлено повідомлення про намір укласти договір.
16 січня 2019 року між КП «Чернівецьке тролейбусне управління», в особі т.в.о. начальника Підприємства - Олексюком М.Г., що діє на підставі Статуту (далі - Споживач) та ТОВ «ЧОЕК», в особі директора Тимофійчука В.М., що діє на підставі Статуту (далі - Постачальник) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу з №03/19 (далі - Договір).
Відповідно до п.2.1. Договору Постачальник продає електричну енергію Підприємству для забезпечення потреб електроустановок, а відповідач оплачує вартість фактично спожитої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.
Як вбачається із п.3.3. Договору істотні умови постачання окрім умов цього Договору визначаються також комерційною пропозицією, що додається та є невід`ємною частиною цього Договору.
Початком постачання електричної енергії є 01.01.2019 року, (п.3.1. Договору).
Згідно з п. 3.2. Договору обсяги постачання - згідно фактичних обсягів споживання. Прогнозовані обсяги визначаються в додатку №1, що є невід`ємною частиною договору.
Згідно додатку №1 договору визначено помісячний план-графік постання електричної енергії з прогнозованим обсягом постачання електричної енергії у загальній кількості 11 050 000 кВт.год.
Пунктом 5.1. Договору визначено, що Підприємство розраховується з ТОВ «ЧОЕК» за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно що механізму визначення ціни електричної енергії.
Ціна на електричну енергію визначена комерційною пропозицією (п.5.3. Договору).
Відповідно до п.5.4 Договору розрахунковим періодом за договором є календарний місяць.
Оплата вартості електричної енергії за договором здійснюється Підприємством у спосіб та порядку, що визначений комерційною пропозицією. Всі платежі здійснюються з урахуванням ПДВ. (п.5.5. Договору).
Пунктом 13.1. визначено, що термін дії договору встановлений комерційною пропозицією.
Згідно додатку №2 до договору «Комерційна пропозиція» визначено основні умови та пропозиції ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія». Зокрема:
ціна на електричну енергію (грн. за І кВт* ГОД без ПДВ) для Підприємства визначається по формулі - Ц=(В1+В2)/Ш, грн./кВт*год, де: В1 - вартість електричної енергії, що куплена ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» в ДГІ «Енергоринок» за результатами розрахункового періоду; В2 - вартість послуг ТОВ «ЧОЕК», що визначається шляхом множення обсягу поставленої Підприємству електричної енергії за розрахунковий період на тариф 0,14 грн./кВт*год. без ПДВ; W - фактичний обсяг поставленої Підприємству електричної енергії;
-термін дії комерційної пропозиції - з 01.01.2019 року до дати початку дії нового ринку електричної енергії;
-спосіб оплати - розрахунки за електричну енергію здійснюються відповідно до умов договору та згідно з виставленим рахунком на оплату виключно в грошовій формі, шляхом їх перерахування на розрахунковий рахунок ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія», вказаний у рахунку на оплату та на сайті ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» ті інші.
До матеріалів справи долучено скріплені печатками та підписами сторін Акти прийому-передачі товарної продукції за 2019 рік, відповідно до яких постачальник поставив та передав споживачу, а споживач прийняв та спожив електроенергію (том 1, а.с. 14-20).
На виконання п.7.2.4.2. Плану проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Держаудитслужби на ІІІ квартал 2022 року, працівниками Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» з 01.01.2019 по 31.03.2022 року, якою встановлено ряд порушень та недоліків, що відображені в акті ревізії від 05.08.2022 року №06-33/6.
За результатами проведеної ревізії було встановлено, що позивачем недоотримано електричної енергії за договором №03/19 від 16.01.2019 року укладеного із ТОВ «Чернівецької обласної енергопостачальної компанії» у кількості 500 778,68 кВт та зайво сплачено коштів за отриману електричну енергію за підвищеними цінами у сумі 1 052 476, 54 грн.
Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області на юридичну адресу позивача було скеровано лист за №132406-14/1672-2022 щодо усунення порушень законодавства, шляхом звернення до суду та повернення зайво сплачених коштів.
Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про повернення надмірно сплачених коштів за отриману електричну енергію за підвищеними цінами (як вказав позивач) у сумі 1 052 476, 54 грн. 

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно статті 509 ЦК України  зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
За змістом статей 525, 526 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом статті 11 цього Кодексу цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.
Згідно зі статтями 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Як було зазначено вище, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що договір про постачання електричної енергії споживачу від 16.01.2019 № 03/19 є неукладеним, оскільки не містить визначеної ціни у грошовій формі.
Слід зазначити, що такий висновок місцевого господарського суду заперечується як позивачем, так і відповідачем у справі.
Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 429 від 14.06.2018 Товариству з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу.
Згідно статтею 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
Відповідно до пункту 1.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.
Згідно з пунктом 3.1.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії Електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам для укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на власному офіційному вебсайті, про що повідомити Регулятора.
Пунктом 3.1.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.
У січні 2019 року між ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» та Комунальним підприємством «Чернівецьке тролейбусне управління» розпочато закупівлю шляхом переговорної процедури за предметом закупівлі «Електрична енергія».
16 січня 2019 року між ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» як електропостачальником, та комунальним підприємством «Чернівецьке тролейбусне управління», як споживачем укладено Договір № 03/19 про постачання електричної енергії споживачу.
Пунктом 5.3 укладеного Договору сторони погодили, що ціна на електричну енергію визначена комерційною пропозицією.
У п.3.3. Договору вказано, що істотні умови постачання окрім умов цього Договору визначаються також комерційною пропозицією, що додається та є невід`ємною частиною цього Договору.
Слід зазначити, що сторони не визначили сталу ціну, а лише погодили її розрахунок на підставі існуючих або ж встановлених даних. ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» здійснювало розрахунок для споживача згідно з формульною ціною, а останній здійснював оплату. Крім цього, жоден із елементів формули не піднімався та не змінювався, а відповідав ситуації на ринку та ціна визначалась за розрахунковий період та погоджувалась споживачем.
Враховуючи те, що комерційна пропозиція є невід`ємною частиною договору – додатком № 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу, наявність у матеріалах справи підписаних та скріплених печатками двох сторін актів приймання-передачі товарної продукції, підтвердження сторонами їх волевиявлення на укладення договору, то висновок місцевого господарського суду про визнання неукладеним договору про постачання електричної енергії споживачу № 03/19 від 16.01.2019 є помилковим.
Відповідно до ч. 2 ст. 189 ГК України ціна є істотною умовою господарського договору.
Згідно з ч.1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Частиною третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно із частинами першою, другою статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.
Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Із системного тлумачення наведених норм ЦК України, ГК України та Закону України «Про публічні закупівлі» вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається (висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/2321/22 від 24.01.2024).
Водночас як вбачається з матеріалів справи, КП «Чернівецьке тролейбусне управління» регулярно та своєчасно сплачувало кошти за Договором про постачання електричної енергії споживачу № 03/19, не висловлював жодних претензій стосовно вартості електричної енергії, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками актами прийняття-передавання товарної продукції за 2019 рік
Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
До загальних засад цивільного законодавства належить, зокрема, свобода договору (ч.1 ст.3 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України  відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Так, укладення сторонами у справі вищезазначеного договору, дії сторін по виконанню їх умов, у тому числі проведення відповідних робіт та їх оплата є підтвердженням того, що сторони перебували у договірних відносинах.
Як правильно зауважив відповідач, посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі 922/2321/22 є помилковими, оскільки предметом спору у вищевказаній справі є визнання недійсними додаткових угод та стягнення надмірно сплаченої грошової суми (збільшення ціни більше як на 10%), тоді як предметом спору у даній справі є стягнення за недопоставлену електричну енергію та сам ж апелянт вказує про помилковий висновок суду першої інстанції щодо неукладення між сторонами договору про постачання електричної енергії.
Враховуючи те, що позивачем не оспорюється ні Договір № 03/19 від 16.01.2019, ні додаток № 2 до Договору про постачання електричної енергії (комерційна пропозиція), акти прийняття-передавання товарної продукції оплачені без зауважень, колегія суддів зазначає про підставність висновку суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез?ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, однак помилково констатував, що договір про постачання електричної енергії є неукладеним, то рішення Господарського суду Чернівецької області від 12.08.2024 у справі № 926/1378/24 по суті спору (резолютивна частина) підлягає залишенню без змін з викладенням частини його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.
Відповідно до положень статті 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Розподіл судових витрат.
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з  ст. 129 ГПК України сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:
1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» б/н від 11.09.2024 (вх. суду від 12.09.2024 № 01-05/2551/24) – залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 12.08.2024 у справі № 926/1378/24 – змінити. 
Мотивувальну частину рішення викласти в редакції цієї постанови.
В решті рішення Господарського суду Чернівецької області від 12.08.2024 у справі № 926/1378/24 – залишити без змін.
3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.
5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено 15.11.2024.

Головуючий суддя                                                                                Т.Б. Бонк

суддя                                                                                                     С.М. Бойко

суддя                                                                                                    Г.Г. Якімець