УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

30 вересня 2024 року 
м. Київ
справа № 160/25353/21
адміністративне провадження № К/990/26673/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Дніпровської міської ради
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року
у справі №160/25353/21
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, 
треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Алесан", Товариство з обмеженою відповідальністю "Сілл", Товариство з обмеженою відповідальністю "Голос Дніпра", Товариство з обмеженою відповідальністю "Тетраграмматон 7", 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Міська комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дніпровської міської ради, Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа - Міська комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дніпровської міської ради, в якому просила:

- визнати протиправними дії виконавчого комітету Дніпровської міської ради щодо прийняття рішень про відтермінування питання приведення своїх нормативно-правових актів, що регулюють питання розміщення зовнішньої реклами, у відповідність до вимог чинного законодавства України;

- зобов`язати виконавчий комітет Дніпровської міської ради привести власні нормативно-правові акти, що регулюють питання розміщення зовнішньої реклами, у відповідність до вимог чинного законодавства України шляхом введення в дію рішень виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 25 серпня 2020 року №854 "Про внесення змін до Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпрі" та від 22 вересня 2020 року №990 "Про внесення змін до Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі".

16 лютого 2022 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЛ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРАММАТОН 7", Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕСАН" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛОС ДНІПРА" надійшла позовна заява, у якій просили суд:

- залучити у якості третіх осіб із самостійними вимогами на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОЛОС ДНІПРА", Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРАММАТОН 7", Товариство з обмеженою відповідальністю "СІЛЛ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Алесан" по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

- прийняти до провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛОС ДНІПРА", Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРАММАТОН 7", Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЛ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Алесан" до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії;

- визнати протиправними та нечинними абзаци 5, 8 пункту 2.5 розділу 2 "Регулювання діяльності у сфері розміщення зовнішньої реклами" та підпункт 7.1.14 пункту 7.1 розділу 7 "Вимоги до зовнішньої реклами" Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпрі в редакції рішення виконавчого комітету міської ради від 25 серпня 2020 року №854, та Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі, затверджене рішенням виконавчого комітету міської ради від 31 серпня 2011 року №1148 (зі змінами);

- залучити на стороні відповідача третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради; Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради; Комунальне підприємство "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року залучені в якості третіх осіб із самостійними вимогами на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Алесан", Товариство з обмеженою відповідальністю "Сілл", Товариство з обмеженою відповідальністю "Голос Дніпра", Товариство з обмеженою відповідальністю "Тетраграмматон 7", та прийнято до провадження позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Алесан", Товариство з обмеженою відповідальністю "Сілл", Товариство з обмеженою відповідальністю "Голос Дніпра", Товариство з обмеженою відповідальністю "Тетраграмматон 7" до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 31 серпня 2011 року №1148 "Про внесення змін до рішення Виконавчого комітету міської ради від 16 квітня 2004 року №325 "Про порядок розміщення зовнішньої реклами у місті Дніпропетровську".

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року залучені до участі в справі треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року прийнято до розгляду заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог від 12 вересня 2022 року.

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 прийняти до розгляду в наступній редакції: визнати протиправними дії виконавчого комітету Дніпровської міської ради щодо прийняття рішень про затвердження Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі від 22 вересня 2020 року №990.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Позовні вимоги третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Алесан", Товариство з обмеженою відповідальністю "Сілл", Товариство з обмеженою відповідальністю "Голос Дніпра", Товариство з обмеженою відповідальністю "Тетраграмматон 7" до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення задоволено. 

Визнано протиправними та нечинними абзаци 5,8 пункту 2.5 розділу 2 "Регулювання діяльності у сфері розміщення зовнішньої реклами" та підпункту 7.1.14 пункту 7.1 розділу 7 "Вимоги до зовнішньої реклами" Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпрі в редакції рішення Виконавчого комітету міської ради від 25 серпня 2020 року №854 та Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі, затверджене рішенням Виконавчого комітету міської ради від 31 серпня 2011 року №1148 (зі змінами).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року в частині задоволених позовних вимог третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Алесан", Товариство з обмеженою відповідальністю "Сілл", Товариство з обмеженою відповідальністю "Голос Дніпра", Товариство з обмеженою відповідальністю "Тетраграмматон 7" до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання протиправними та нечинними абзаців 5,8 пункту 2.5 розділу 2 "Регулювання діяльності у сфері розміщення зовнішньої реклами" та підпункту 7.1.14 пункту 7.1 розділу 7 "Вимоги до зовнішньої реклами" Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпрі в редакції рішення Виконавчого комітету міської ради від 25 серпня 2020 року №854 та Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі, затверджене рішенням Виконавчого комітету міської ради від 31 серпня 2011 року №1148 (зі змінами) і ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Дніпровська міська рада (далі - скаржник) 10 липня 2024 року звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Водночас скаржником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку.

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" від 22 грудня 2005 року №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 була ухвалена у відкритому судовому засіданні та набрала законної сили з моменту проголошення.

Враховуючи викладене, останнім днем для звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в межах встановленого законом строку був день із датою 12 травня 2023 року, в той час, як касаційну скаргу подано скаржником до Верховного Суду 16 липня 2024 року, що свідчить про пропуск встановленого законом процесуального строку на касаційне оскарження.

У заяві про поновлення строку Дніпровська міська рада зазначає, що не була залучена до участі у справі, а отже на неї не розповсюджується положення частини п`ятої статті 333 КАС України, яким обмежена можливість касаційного оскарження суб`єктом владних повноважень поза межами річного строку. Враховуючи, що з повним текстом постанови Третього апеляційного адміністративного суду скаржник ознайомився лише 05 липня 2024 року, просить визнати поважними підстави пропуску строку, поновити процесуальний строк та залучити до участі у справі Дніпровську міську раду.

Доповнюючи обґрунтування поважності підстав пропуску строку, Дніпровська міська рада також зазначає, що введення воєнного стану на території України вплинуло на можливість дотримання строку на касаційне оскарження. Водночас скаржник просить Суд врахувати інформацію про кількість повітряних тривог, а також про значні руйнування в місті Дніпро, у зв`язку з його розташуванням у незначній віддаленості від лінії бойового зіткнення.

Інших обґрунтованих та підтверджених належними доказами доводів, які б підтверджували поважність підстав пропуску строку касаційного оскарження, скаржником наведено не було.

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2024 року касаційну скаргу Дніпровської міської ради залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки наведені у заяві про поновлення строку підстави визнані судом неповажними; статті 330 КАС України у зв`язку з несплатою судового збору; статті 357 КАС України щодо можливості здійснення касаційного перегляду у відповідності до положень статті 357 КАС України та встановлено заявнику десятиденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії ухвали, протягом якого особа має право надати суду обґрунтовану заяву про поновлення процесуального строку, документ про сплату судового збору та касаційну скаргу у новій редакції із обґрунтуванням можливості здійснення касаційного перегляду у відповідності до положень статті 357 КАС України.

Копія ухвали надійшла в особистий кабінет скаржника через систему "Електронний суд" 30 липня 2024 року о 23:11 та вважається належно врученим 31 липня 2023 року.

08 серпня 2024 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду представник Дніпровської міської ради Слободинська Валентина Ігорівна звернулася із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження.

09 серпня 2024 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду представник Дніпровської міської ради Слободинська Валентина Ігорівна звернулася зі ще одною заявою про поновлення строку на касаційне оскарження.

Між тим доказів сплати судового збору, а також клопотань про звільнення або відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги скаржником подано не було.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку представник Дніпровської міської ради вказує на обставини непереборної сили, тобто, які пов`язані із запровадженим воєнним станом на території України, що, на її думку, може бути самостійною підставою для поновлення процесуального строку.

Так, фактично поважність підстав пропуску скаржник пов`язує з розташуванням міста Дніпро у безпосередній близькості із зоною бойових дій, тривалими повітряними тривогами, а також постійними обстрілами міста. Для підтвердження трагічних подій у місті Дніпро, пов`язаними з обстрілами, скаржником додано роздруківки новинних ресурсів з мережі інтернет.

Водночас Дніпровська міська рада вдруге зазначає, що фактично про наявність постанови суду апеляційної інстанції дізналася лише 02 липня 2024 року із листа Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради від 02 липня 2024 року №1/2-244. Таким чином, скаржник просить визнати поважними підстави пропуску строку, поновити процесуальний строк та відкрити касаційне провадження.

На переконання скаржника суд першої інстанції міг залучити Дніпровську міську раду з власної ініціативи, оскільки оскаржувані рішення впливають на її права та обов`язки, проте, з незрозумілих причин не зробив цього.

Разом з тим, Суд дійшов висновку, що наведені підстави пропуску строку є неналежними для задоволення виходячи з наступного.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи викладене, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" від 07 липня 1989 року заява №11681/85).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (пункт 27 "Олександр Шевченко проти України" від 26 квітня 2007 року заява №8371/02), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обґрунтованого рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Колегія суддів наголошує, що доведення поважності підстав пропуску процесуального строку покладається саме на скаржника.

Так залишаючи без руху касаційну скаргу Дніпровської міської ради суд касаційної інстанції, у частині строків, вказав на необхідність обґрунтування у заяві про поновлення процесуального строку наступних обставин, а саме: 

- обставини, що пов`язані із неповідомленням про розгляд справи та незалученням скаржника до участі у розгляді справи в суді першої інстанції, що передбачено положеннями статті 264 КАС Україні і пов`язано з певною особливість розгляду справ про оскарження положень нормативно-правових актів;

- можливості здійснення касаційного перегляду у відповідності до положень статті 357 КАС України;

- обставин, що перешкоджали скаржнику звернутися до суду першої інстанції із заявою про отримання копії судового рішення, яке мали намір оскаржити.

Надаючи оцінку доводам Дніпровської міської ради, Суд зазначає, що питання поновлення процесуального строку, у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. При цьому сам факт запровадження воєнного стану не може бути визнаний поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги, зокрема для органу державної влади, без зазначення конкретних обставин та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої і другої статті 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України. Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Відтак, в силу вимог закону, органи державної влади та місцевого самоврядування продовжують здійснювати свої повноваження в умовах воєнного стану.

Колегія суддів зазначає, що Дніпровською міською радою не наведено жодних обґрунтованих мотивів та не надано належним і допустимих доказів, таких як зміна графіку роботи у зв`язку із запровадженням воєнного стану, припинення або збоїв у роботі інформаційно-комунікаційних систем, наявних програмно-технічних засобів і електроживлення будівлі, тощо на підтвердження того, що у результаті збройної агресії рф проти України, скаржник не міг скористатися своїми процесуальними правами, зокрема, щодо своєчасної подачі касаційної скарги у справі №160/25353/21.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховний Суд також зазначав, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувався в порядку статті 264 КАС України, так як стосувався оскарження нормативно-правових актів органів місцевого самоврядування. Суд констатував, що оскільки ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року, 05 липня 2022 року Виконавчий комітет Дніпровської міської ради був зобов`язаний опублікувати інформацію про розгляд справи №160/25353/21, за загальним правилом вважається, що скаржник був повідомлений про розгляд цієї справи в суді першої інстанції.

Водночас перевіркою змісту заяви про поновлення строку на касаційне оскарження колегією суддів встановлено, що заява Дніпровської міської ради про поновлення строку на касаційне оскарження не містить доводів про обставини, які вплинули на можливість звернення до суду із заявою про вступ у справу в якості третьої особи на стороні відповідача.

Щодо доводів скаржника про незалучення судом першої інстанції Дніпровської міської ради з власної ініціативи до участі у розгляді справи в якості третьої особи на стороні відповідача, колегія суддів вважає такі доводи є необґрунтованими, оскільки таке повноваження суд реалізовує у межах закону та суддівського розсуду, зокрема, реагуючи на відповідні клопотання зацікавлених суб`єктів.

Враховуючи, що в судовому порядку оскаржувалися саме рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, який в своїй діяльності підзвітний та підконтрольний Дніпровській міській раді, колегії суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не вбачав за необхідне з власної ініціативи залучити до участі у справі саме скаржника. При цьому Дніпровська міська рада не була позбавлена можливості звернутися до суду першої інстанції із заявою про вступ у справу в якості третьої особи на стороні відповідача, однак таким правом не скористалася.

До того ж про можливість здійснення касаційного перегляду у порядку статті 357 КАС України скаржник жодним чином не аргументує.

Враховуючи зазначене, Суд не вбачає підстав для визнання, викладених відповідачем у заяві про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 333 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на вищезазначене, суд касаційної інстанції вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.

Аналогічна позиція щодо вирішення питання про поновлення процесуальних строків висловлена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 14 липня 2022 року у справі №480/1643/21, від 05 вересня 2023 року у справі №320/5328/22.

Керуючись статтями 248, 251, 328, 333, 355, 359 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними наведені Інспекцією з питань благоустрою Дніпровської міської ради підстави пропуску процесуального строку та відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року у справі №160/25353/21.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року у справі №160/25353/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Алесан", Товариство з обмеженою відповідальністю "Сілл", Товариство з обмеженою відповідальністю "Голос Дніпра", Товариство з обмеженою відповідальністю "Тетраграмматон 7", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Міська комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дніпровської міської ради, Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

3. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Я.О. Берназюк

Судді                                                                                                    С.М. Чиркін

                                                                                                    В.М. Шарапа