ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 766/5205/24                 Головуючий у 1-й інстанції: Валігурська Л.В. 
Номер провадження: 33/819/ 163 /24                                  Доповідач: Приходько Л.А.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2024 року                                                                                        м. Херсон
Херсонський апеляційний суд у складі судді Приходько Л. А., секретар судового засідання Андреєва В.В.,
за участю: 
- особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
- захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Дудчак Поліни Вікторівни, 
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Дудчак Поліни Вікторівни подану від імені ОСОБА_1 , на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 30 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 30 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.
Вищевказаною постановою  ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 19 березня 2024 о 14:36 годині по вул. Лавреньова біля будинку №8 в м. Херсоні керував транспортним засобом «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під дією впливу лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (бензодіазепіни). Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі, за наслідками якого встановлено стан бензодіазепінового сп?яніння. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою адвокат Дудчак П.В. діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 30 липня 2024 року скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення. Пославшись на те, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР від 27.03.2024року, відносно ОСОБА_1 на підставі Акту №1368, складеному о 15.20 год 19.03.2024, та акт №1368 є недопустимими доказами, оскільки лабораторні дослідження повинні були встановити кількісне визначення вмісту лікарського препарату та саме який лікарський препарат було виявлено в його біологічних зразках, наданих для дослідження, що є базовим критерієм для встановлення самого факту, так і ступеню сп`яніння.
Проте, акт лабораторного дослідження містить відомості про встановлення саме бензодіазепінового сп?яніння, тоді як кількісне визначення лікарського препарату відсутнє, як і не зазначено який саме препарат наявний в організмі. 
Враховуючи зазначене, у справі відсутні допустимі докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Дудчак П.В., апеляційну скаргу підтримали за обставинами викладеними у скарзі. Просили постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.
Зазначивши, що чіткої відповіді на поставлені питання, які мають виключне значення для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в якому його обвинувачують, уповноваженим органом державної влади не надано, не зазначено нормативно-правових актів або енциклопедичних посібників, які б давали визначення поняттю «бензодіазепінове сп`яніння», його характеристик та/або зовнішніх проявів тощо, відповідно є всі підстави вважати, що такого поняття у вітчизняній медицини як «бензодіазепінове сп`яніння» не існує, а тому цей термін вигаданий лікарем, в свою чергу суд обґрунтував обвинувачення вигаданим терміном та зазначив вид сп`яніння, якого не існує.
Крім того, вінструкції до медичного препарату «Гідазепам», який містить лікарську речовину «безодіазепін», визначено, що протипоказання для виконання обов`язків водія автотранспорту категорії «В» відсутні, що в свою чергу свідчить про те, що при прийнятті лікарського засобу Гедозіпам можливо керувати транспортним засобом.
Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, є, зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.
Відповідно до абзацу 3 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року «керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись».
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається статтею 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).
Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.
Зокрема, цією статтею визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Пунктом 2 розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно пункту 4 розділу І Інструкції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом під дією впливу лікарських препаратів, за обставин, встановлених у постанові суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №600833 вбачається, що 19 березня 2024 о 14:36 годині по вул. Лавреньова біля будинку №8 в м. Херсоні ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під дією впливу лікарських препаратів. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №1368 від 27 березня 2024 року, за наслідками якого встановлено стан бензодіазепінового сп?яніння. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 , у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджена наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №600833 від 03 квітня 2024 року, в якому викладені дата та час (19.03.2024 о 14:36 годині), місце (вул. Лавреньова, біля будинку №8, м. Херсон) та обставини (керування транспортним засобом під дією впливу лікарських препаратів). Також вірно визначено, що ОСОБА_1 допущено порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Подія фіксувалася на нагрудні відеореєстратори №476920, №476917, №476917,476725.
З відео-файлів з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських, вбачається, що представниками поліції зупинено автомобіль «Mazda 6» - причина зупинки – відсутність номерного знаку. При спілкуванні з водієм ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (бліда шкіра, розширені зіниці очей), на повідомлення про діагноз ОСОБА_1 заперечив факт приймання лікарських препаратів, у зв`язку з чим запропоновано проїхати до медичного закладу, на що ОСОБА_1 надав свою згоду. Вже по дорозі в лікарню повідомив про вживання гідазепаму. В умовах медичного закладу ОСОБА_1 пройшов відповідний огляд – як на встановлення зовнішніх ознак, так і на дослідження біологічного середовища.
З Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1368 від 19 березня 2024 року, за змістом якого в сечі виявлено бензодіазепіни, заключний діагноз: стан бензодіазепінового сп`яніння. Зазначено про змазаність мовлення та блідість шкіри, розширені зіниці очей, мляву міміку, зазначено про вживання гідазепаму та квентистіну.
З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР від 27 березня 2024 року, вбачається, що 19 березня 2024 року о 15:20 годині ОСОБА_1 перебував у стані бензодіазепінового сп?яніння.
З пояснень лікаря ОСОБА_2 , опитаної судом першої інстанції, вбачається, що результати огляду на визначення стану наркотичного сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів визначаються за двома обов`язковими ознаками – клінічними, як то характер мовлення, координація рухів, реакція на світло тощо, та лабораторного аналізу. У свою чергу за відсутності одної зі складових висновок про наявність стану сп?яніння зробити не можливо. Під час огляду ОСОБА_1 відповідні клінічні ознаки нею були встановлені, крім того враховано його діагноз та факт приймання ліків, про які він заявив, що відображено в акті огляду. Проведено лабораторне дослідження, після чого зроблено висновок про перебування під впливом лікарських засобів. Висновок містить визначення діючої речовини, виявленої в біологічному середовищі ОСОБА_1 , тоді як гідазепам це комерційна назва відповідного препарату. Зазначила, що при здійсненні огляду на визначення стану наркотичного або перебування під впливом лікарських препаратів кількісний показник відповідної речовини на відміну від огляду на стан алкогольного сп?яніння не визначається. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, в тому в числі, подавати докази і заявляти клопотання на спростування викладених у постанові про адміністративне правопорушення обставин.
Відповідно до положень статті 294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
В матеріалах справи не встановлено, а апелянтом не надано достатньо доказів, на підтвердження факту, допущених істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.
Протокол складений у вигляді, що може бути прочитаний, в протоколі зазначено суть правопорушення, з відображенням, зокрема, числа, часу та місця вчинення, при цьому, протокол не містить будь-яких зауважень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом, як і не містить жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення.
Даних про те, що ОСОБА_1 оскаржував у встановленому законом порядку дії працівників поліції матеріали справи також не містять.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР від 27.03.2024року, відносно ОСОБА_1 на підставі Акту №1368, складеному о 15.20 год 19.03.2024, та акт №1368 є недопустимими доказами не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду постанови, та спростовуються матеріалами справи. 
Окрім того, суд першої інстанції дав належну оцінку доводам захисника ОСОБА_1 щодо обов`язковості визначення кількості лікарського препарату в біологічному середовищу, зазначивши, що вищезазначеними нормами, зокрема інструкціями, якими врегульовано порядок проходження огляду в тому числі і в медичному закладі, не передбачено визначення відповідного критерію. Крім того, як пояснила лікар, яка здійснювала огляд, встановлення або спростування стану сп?яніння внаслідок впливу лікарських препаратів визначається за двома критеріями, що і гарантує повноту та достовірність отриманого результату. 
Також судом зазначено, що згідно Інструкції для медичного застосування лікарського засобу, затвердженої Наказом МОЗ України №614 від 04.04.2018, гідазепам належить до групи похідних бензодіазепіну, а тому твердження ОСОБА_1 про те, що наявність саме гідазепаму в його організмі встановлена не була є безпідставним і таким, що на увагу не заслуговує.
Посилання ОСОБА_1 та його захисника на те, що в Інструкція до лікарського препарату не містить прямої заборони на керування транспортними засобами, а ОСОБА_1 було пройдено лікарську комісію, яка підтвердила відсутність обмежень для керування транспортними засобом, висновків суду не спростовує, оскільки відповідний стан сп?яніння визначається лише за конкретних для того передумов і не може оцінюватись в розрізі інших подій та обставин, тоді ж як відповідні застереження жодним чином не є підтвердженням того, що 19 березня 2024 року ОСОБА_1 під дією лікарських препаратів не перебував, що і могло би бути підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення. 
Інші доводи та аргументи апеляційної скарги, не потребують детального аналізу та не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
За сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом під дією лікарських препаратів .
Апеляційний суд вважає зібрані у справі докази повністю узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими, достатніми та в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП.
Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Положеннями статті 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статті 33 КУпАП в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.
Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суд
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Дудчак Поліни Вікторівни подану від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 30 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Херсонського апеляційного суду                                         Л.А. Приходько