ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2024 року	Львів	Справа № 380/8193/23 пров. № А/857/17661/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,
розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року (судді Качур Р.П., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Львів) у справі №380/8193/23 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) третя особа НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.04.2023 звернувся в суд з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) третя особа НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо не включення до довідки про військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_1 , який брав участь у бойових діях за грудень 2022 року, періоду – 22 днів участі у бойових діях протягом грудня 2022 року, зобов`язати відповідача видати позивачу довідку про його безпосередню участь у бойових діях з вказівкою про 31 день такої участі за період з 01 грудня по 31 грудня 2022 року.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням Військова частина НОМЕР_2 подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення частково та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. Зазначає, що ОСОБА_1 проходить військову службу в НОМЕР_3 прикордонному загоні, та перебуває на забезпеченні, зокрема фінансовому та кадровому в НОМЕР_3 прикордонного загоні, а в НОМЕР_1 прикордонному загоні позивач перебував в оперативному підпорядкуванні, з 28 жовтня 2022 року по 10 січня 2023 року – а саме підрозділ у якому перебував позивач, підпорядковувався НОМЕР_1 прикордонному загону в питаннях організації служби щодо виконання бойових (спеціальних) завдань необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на сході України, у зв`язку з чим підрозділ був зарахований лише на речове та продовольче забезпечення НОМЕР_1 прикордонного загону і лише на час виконання завдань. Вказує, що НОМЕР_1 прикордонний загін відповідно до днів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії – відпрацьовує і надає до НОМЕР_3 прикордонного загону на військовослужбовців (позивача) довідку про їх безпосередню участь у бойових діях з зазначенням днів такої участі у відповідному місяці, НОМЕР_3 прикордонний загін повинен здійснити нарахування і виплату коштів згідно наданої довідки НОМЕР_1 прикордонного загону, відповідно до керівного документу який діяв на той час (наказ АДПС України від 09.12.2022 року № 628/0/81-22-АГ), яким визначено, що пунктом 7 наказу АДПС України від 09.12.2022 року № 628/0/81-22-АГ визначено, що для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. Пунктом 5 наказу АДПС України від 09.12.2022 року № 628/0/81-22-АГ визначено, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів Голови Держприкордонслужби, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) – на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня. Відповідно НОМЕР_1 прикордонним загоном направлено довідку до військової частини, у якій позивач перебуває на фінансовому забезпеченні, згідно з якою періодом безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу АДПСУ від 09.12.2022 року № 628/0/81-22-АГ за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником за грудень 2022 року є 03.12.2022, 04.12.2022, 06.12.2022, 13.12.2022, 17.12.2022, 22.12.2022, 23.12.2022, 25.12.2022, 31.12.2022, таким чином, ним видано довідку про безпосередньо участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у відповідності до встановленої форми до наказу АДПСУ від 09.12.2022 року № 628/0/81-22-АГ виданого на виконання пункту 2-1 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168. 
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2024 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження та від 03.10.2024 продовжено строк розгляду справи, з 05.08.2024 по 18.08.2024 головуючий суддя перебувала у відпустці.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26 лютого 2022 року № 55-ос «Про особовий склад» лейтенанта запасу ОСОБА_1 , який прибув з оперативного військового резерву з ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 26 лютого 2022 року та призначено лейтенанта ОСОБА_1 на посаду начальника 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б).
Згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 № 123-ОС лейтенанта ОСОБА_1 призначено помічником начальника відділу – начальником групи адміністративно-юрисдикційної діяльності відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_5 ” (тип Б), з 31 березня 2022 року, який перебуває у розпорядженні начальника загону, згідно з підпунктом 5 пункту 93 Положення (на рівну посаду для більш доцільного використання за напрямом підготовки або спеціальністю – за рішенням відповідних начальників).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 30.09.2022 № 317-ВВ старшого лейтенанта ОСОБА_1 , помічника начальника відділу – начальника групи адміністративно-юрисдикційної діяльності відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_5 ” (тип Б) направлено у службове відрядження з ділянки НОМЕР_5 прикордонного загону в підпорядкування начальника НОМЕР_6 прикордонного загону, для виконання бойових (спеціальних) завдань в межах зони (району) відповідальності угрупування, з 30 вересня 2022 року.
Як слідує з витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 28.10.2022 № 445-ОС лейтенанта ОСОБА_1 , який прибув з НОМЕР_3 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 28 жовтня 2022 року зараховано у оперативне підпорядкування та поставлено на речове та продовольче забезпечення.
Згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 10.01.2023 № 14-ОС лейтенанта ОСОБА_1 , який з 28 жовтня 2022 року перебував у оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України та вибув у оперативне підпорядкування начальника НОМЕР_6 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 10 січня 2022 року виключено з оперативного підпорядкування, речового та продовольчого забезпечення.
Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 14.01.2023 № 18-ВВ позивач прибув службового відрядження з підпорядкування начальника НОМЕР_6 прикордонного загону, з 13 січня 2023 року.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_4 від 25.02.2023 № 12/304 старший лейтенант ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_1 та в період з 01.10.2022 по 12.01.2023 приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Як слідує з витягу з довідки про військовослужбовців військової частини НОМЕР_4 , які брали участь у бойових діях за грудень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_2 (додаток 2 до наказу АДПСУ від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ) ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових діях 03.12.2022, 04.12.2022, 06.12.2022, 13.12.2022, 17.12.2022, 22.12.2022, 23.12.2022, 25.12.2022, 31.12.2022. Зазначені дні позначені позначкою «*», яка відповідно до примітки, вказаної у цій довідці означає, що вищевказані дні є періодом безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу АДПСУ від 09.12.2022 року № 628/0/81-22-АГ за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.
З вищевказаного витягу з довідки про військовослужбовців військової частини НОМЕР_4 , які брали участь у бойових діях за грудень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_2 також слідує, що періодом безпосередньої участі позивача у бойових діях є 01.12.2022 по 31.12.2022. Зазначені дні позначені позначкою «#», яка відповідно до примітки, вказаної у цій довідці означає, що військовослужбовці приймали безпосередньо участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій передбачених пунктом 1 наказу АДПСУ від 09.12.2022 року № 628/0/81-22-АГ у період здійснення зазначених заходів у грудні 2022 року
З розрахункового листа за грудень 2022 року слідує, що позивачу не виплачено за грудень 2022 року нараховано додаткову винагороду у розмірі 20322,58 грн та у розмірі 30000,00 грн.
Разом з тим, рапортом начальник зведеного загону відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_9 ” (тип С) НОМЕР_3 прикордонного загону від 03.01.2023 Р.20, клопотав перед Начальником НОМЕР_1 Прикордонного загону полковником Геннадієм Кравчуком, про те, що відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, наказу АДПСУ 30.07.2022 № 392-АГ “Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168” про виплату додаткової винагороди за час виконання завдань в бойових умовах (на час воєнного стану) особовому складу зведеного загону відділу прикордонної служби (тип С) “Львів 1” НОМЕР_3 прикордонного загону, що залучався до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у розмірі 70000 грн на одного військовослужбовця пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань в районах ведення воєнних (бойових) дій у грудні 2022 року, зокрема лейтенанту ОСОБА_1 за період проходження служби з 01.12.2022 по 31.12.2022.
Позивач вважаючи протиправними дії відповідача щодо не включення до довідки про військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_1 , який брав участь у бойових діях за грудень 2022 року, періоду – 22 днів участі у бойових діях протягом грудня 2022 року, тому звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.
Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби. 
Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) за направленням або за призовом. 
Згідно статті 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 №661-IV (далі – Закон №661-IV) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення і має таку загальну структуру: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; Морська охорона, яка складається із загонів морської охорони; органи охорони державного кордону - прикордонні загони, окремі контрольно-пропускні пункти, авіаційні частини; розвідувальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
У системі Державної прикордонної служби України є також навчальні заклади, науково-дослідні установи, підрозділи спеціального призначення та органи забезпечення.
Нормами частин 1, 5 статті 14 Закону №661-IV передбачено, що до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України. Комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно із статтею 16 Закону №661-IV умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.
Статтею 25 Закону №661-IV встановлено, що держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства. Пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства. 
Як визначено статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі – Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. 
Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (статті 2 Закону №2011-ХІІ).
Згідно частини 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Положення статті 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначають, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. 
Згідно із пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. 
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. 
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №58/2023 від 06.02.2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. 
В подальшому дію воєнного стану в Україні неодноразово продовжено, який не скасовано станом на час розгляду справи. 
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду визначений Інструкцією, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.03.2016 № 188, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 31.03.2016 за № 488/28618 (далі - Інструкція).
Згідно з п. 1 розділу І Інструкції ця Інструкція визначає порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України […] за безпосередню участь у воєнних конфліктах, заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях […] чи в антитерористичній операції […], інших заходах в умовах особливого періоду.
Відповідно до п. 2 розділу IV Інструкції безпосередня участь у бойових діях визначається у разі: виконання прикордонним підрозділом бойових завдань в умовах безпосереднього взаємного вогневого контакту з противником; ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки на території противника (території між позиціями військ противника та своїх військ).
Збільшення винагороди за безпосередню участь у бойових діях здійснюється також за ті дні, коли у районі ведення бойових дій (районі проведення АТО, заходів із забезпечення НБО, районі воєнних конфліктів та проведення інших заходів в умовах особливого періоду) військовослужбовці беруть участь у здійсненні польотів у зоні ураження зенітними ракетними комплексами (зенітно-артилерійськими комплексами) противника ближньої дії (до 10 км); веденні морського бою.
Аналіз вищезазначених положень Інструкції дає підстави для висновку, що участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії буде вважатися безпосередньою за умови, зокрема, вогневого контакту з противником, в тому числі, за умови вогневих уражень противником території, на якій здійснюються бойові дії та на якій перебуває військовослужбовець.
Пунктом 3 розділу IV Інструкції встановлено, що безпосередня участь у бойових діях визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження) начальника органу Держприкордонслужби; запису в журналі службово-бойових дій (книзі прикордонної служби) прикордонного підрозділу; рапорту (донесення) начальника (командира) прикордонного підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з числа доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях.
До рапорту долучаються підписані начальником органу Держприкордонслужби (командиром підрозділу) списки особового складу конкретних підрозділів, які брали безпосередню участь у бойових діях, із зазначенням посади, військового звання, прізвища та ініціалів, строку участі кожного військовослужбовця, який брав безпосередню участь у бойових діях.
Кожен аркуш списків завіряється підписом начальника органу Держприкордонслужби (начальника штабу, командира підрозділу безпосереднього підпорядкування) та гербовою печаткою органу Держприкордонслужби; бойового донесення.
Згідно з п. 4 розділу IV Інструкції документи про безпосередню участь у бойових діях подаються начальником органу Держприкордонслужби за підпорядкованістю до органу військового управління (штабу АТО, ООШ).
Орган військового управління (штаб АТО, ООШ) розглядає документи, зазначені в пункті 3 цього розділу, та видає розпорядчий документ (наказ) щодо підтвердження безпосередньої участі у бойових діях із зазначенням кожного військовослужбовця та конкретних днів його участі у бойових діях, за які передбачено збільшення розміру винагороди. (Пункт 5 розділу IV Інструкції).
Відповідно до п. 6 розділу IV Інструкції на підставі отриманого розпорядчого документа (наказу) органу військового управління (штабу АТО, ООШ) щодо підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях органом Держприкордонслужби за місцем проходження служби військовослужбовця (на час участі в бойових діях) видається наказ про збільшення розміру винагороди за дні участі в бойових діях.
На підставі п. 3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018 № 558, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306, грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.
Аналіз вищеназваних нормативно-правових актів свідчить про те, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода військовослужбовцю Держприкордонслужби збільшується до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, який перебуває безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів (вогневий контакт з противником, вогневі ураження противником території, на якій здійснюються бойові дії, розвідка на території противника).
Так, з метою виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» 30.07.2022 Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (далі - Наказ № 392-АГ), який застосовується з 01.08.2022.
Згідно пункту 1 Наказу № 392-АГ військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.
У пункті 2 цього наказу визначено, що до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій: 1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником; 2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником; 3) бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження); 4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником; 5) бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей; 6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями; 7) бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.
Відповідно до пункту 3 Наказу № 392-АГ документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах є: 1) бойовий наказ (бойове розпорядження); 2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них; 3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Виплата додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів Голови Держприкордонслужби, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) – на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня (пункт 5 Наказу № 392-АГ).
Таким чином, застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям ДПСУ, передбаченої Постановою № 168, у спірний період підлягають вказані Накази Держприкордонслужби.
Вказані висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 21 грудня 2023 року у справі №200/193/23.
Як вже встановлено судом на підставі матеріалів справи, згідно з довідкою військової частини НОМЕР_4 від 25.02.2023 № 12/304 старший лейтенант ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_1 та в період з 01.10.2022 по 12.01.2023 приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Начальник зведеного загону відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_9 ” (тип С) НОМЕР_3 прикордонного загону рапортом від 03.01.2023 Р.20, клопотав перед Начальником НОМЕР_1 Прикордонного загону полковником Геннадієм Кравчуком, про те, що відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, наказу АДПСУ 30.07.2022 № 392-АГ “Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168” про виплату додаткової винагороди за час виконання завдань в бойових умовах (на час воєнного стану) особовому складу зведеного загону відділу прикордонної служби (тип С) “Львів 1” НОМЕР_3 прикордонного загону, що залучався до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у розмірі 70000 грн на одного військовослужбовця пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань в районах ведення воєнних (бойових) дій у грудні 2022 року, зокрема лейтенанту ОСОБА_1 за період проходження служби з 01.12.2022 по 31.12.2022.
Як слідує з витягу з довідки про військовослужбовців військової частини НОМЕР_4 , які брали участь у бойових діях за грудень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_2 (додаток 2 до наказу АДПСУ від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ) ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових діях 03.12.2022, 04.12.2022, 06.12.2022, 13.12.2022, 17.12.2022, 22.12.2022, 23.12.2022, 25.12.2022, 31.12.2022. Зазначені дні позначені позначкою “*”, яка відповідно до примітки, вказаної у цій довідці означає, що вищевказані дні є періодом безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу АДПСУ від 09.12.2022 року № 628/0/81-22-АГ за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.
З вищевказаного витягу з довідки про військовослужбовців військової частини НОМЕР_4 , які брали участь у бойових діях за грудень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_2 також слідує, що періодом безпосередньої участі позивача у бойових діях є 01.12.2022-31.12.2022. Зазначені дні позначені позначкою “#”, яка відповідно до примітки, вказаної у цій довідці означає, що військовослужбовці приймали безпосередньо участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій передбачених пунктом 1 наказу АДПСУ від 09.12.2022 року № 628/0/81-22-АГ у період здійснення зазначених заходів у грудні 2022 року.
Тобто, начальник зведеного загону відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_9 ” (тип С) НОМЕР_3 прикордонного загону на виконання вимог пункту 3 розділу IV Інструкції рапортом від 03.01.2023 Р.20 встановив період залучення позивача до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28.12.2023 витребувано від НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) та ІНФОРМАЦІЯ_10 (військова частина НОМЕР_4 ) належним чином засвідчені матеріали витяги з усіх бойових наказів та розпоряджень, або журналів бойових дій (службово-бойових дій), вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи про участь позивача у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 01 жовтня 2022 року по 31 грудня 2022 року в частині, що стосуються позивача – за весь період перебування у відрядженні, рапорт (донесення) начальника командира підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь військовослужбовця ОСОБА_1 (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
При цьому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про не виконання відповідачем в повній мірі ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 28.12.2023 в частині надання належним чином засвідчених матеріалів: витягів з усіх бойових наказів та розпоряджень, або журналів бойових дій (службово-бойових дій), вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу, журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення або постової відомості під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи про участь позивача у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 01 жовтня 2022 року по 31 грудня 2022 року в частині, що стосуються позивача – за весь період перебування у відрядженні. 
Відповідно до частини 9 статті 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.
Таким чином, з урахуванням усіх обставин справи та поданих доказів колегія суддів дійшла висновку, що у зв`язку з неподанням відповідачем доказів на спростування доводів позивача про виконання позивачем бойової роботи кожного дня у грудні 2022 року його вимоги є обґрунтованими, а належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача видати ОСОБА_1 довідку про його безпосередню участь у бойових діях з вказівкою про 31 день такої участі за період з 01 грудня по 31 грудня 2022 року.
Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із положеннями статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд апеляційної інстанції також враховує, що відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен довести суду правомірність своїх рішень, дій, бездіяльності з урахуванням критеріїв правомірності поведінки, визначених статтею 2 КАС України. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. 
Апеляційний суд аналізуючи вказані доводи апелянта вважає, що такі є необґрунтованими, адже як підтверджується матеріалами справи позивач набув право та дотримався усіх умов для виплати йому додаткової винагороди, однак реалізація цього права обмежена діями військових частин щодо дотримання ними формальних процедур для прийняття остаточного рішення про виплату, а тому на позивача не може бути покладено тягар негативних наслідків за недотримання однією із військових частин встановленого порядку, позаяк цим порушуватиметься суть гарантованого законом права позивача на отримання належного йому грошового забезпечення.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а фактично зводять до не згоди з ним.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. 
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
При цьому Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу “якості закону”, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) – залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року у справі №380/8193/23 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

                  Головуючий суддя                                          Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                                Р.Й. Коваль

                                                                                            В.В. Гуляк

Повний текст постанови складено 15.10.2024