ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2024 року	Львів	Справа № 347/1742/24 пров. № А/857/27567/24	
Восьмий апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                         Запотічного І.І.,
суддів:                                                              Глушка І.В., Довгої О.І.,
при секретарі судового засідання:                Пославському Д.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2024 року (суддя- Крилюк М.І., ухвалене в м. Косів) у справі № 347/1742/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та скасування рішення,-
                                                       ВСТАНОВИВ:
15 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови капрала поліції Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Чупірчука Р.Р. серії ЕНА №2518463 від 01.07.2024р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч.1 ст. 121 КУпАП,  та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_1 оскаржив його подавши апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції. Вважає, що оскаржуване рішення винесене без належного з`ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати і прийняти нове, яким адміністративний позов задоволити.
Як на доводи апеляційної скарги, апелянт посилається, зокрема, на те, що внаслідок поганого дорожнього полотна, вже під час руху транспортного засобу, лампочка габаритних вогнів від`єдналась від цоколю чим спричинила розрив контакту. Вже після зупинки транспортного засобу на вимогу співробітників поліції, та після зауваження поліцейських, позивач виявив несправність та одразу на місці її виправив. Апелянт вважає, що його притягнули до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП за порушення п. 31.4.7.ї. ПДР України неправомірно.
Відзив на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції поданий не був.
В судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив скасувати рішення суду першої інстанції, з підстав викладених в апеляційній скарзі та прийняти нове, яким позов задовольнити.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи та підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2518463 від 01.07.2024р., ОСОБА_1 01.07.2024р. о 22.07 год керував транспортним засобом марки ВАЗ 21103 д.н.з. НОМЕР_1 в с.Стопчатів по вул.Січових Стрільців в якого не працювали задні габаритні вогні у темну пору доби, чим порушив п.31.4.7.ї ПДР України.
Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складеною поліцейським Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капралом поліції Чупірчуком Р.Р., який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 1ст. 121 КУпАП.
Згідно частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Згідно з ч. 4ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ч.1 ст.121КУпАП).
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оцінюючи всі надані позивачем докази, слід дійти висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч. 1ст. 121 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. 
Тобто, жодних порушень щодо складання постанови та накладення на позивача адміністративного стягнення судом не встановлено.
Щодо стосується твердження представника позивача про те, що Іванюк В.І.  ПДР не порушував, оскільки після зупинки транспортного засобу та зауваження поліцейських він виправив несправність на місці, тобто задні габаритні вогні запрацювали не відповідає дійсним обставинам справи та доказам долученим до матеріалів справи.
Як зазначено у відзиві на позовну заяву  поданого відповідачем (а.с.27-32), на відео, яке долучене до відзиву на позовну заяву зафіксовано, що позивач намагався усунути недоліки та несправності транспортного засобу, та в результаті не усунув їх.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, зі змінами.
Відповідно до п.31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Згідно п.п. «б» п.31.6 ПДР України забороняється подальший рух транспортних засобів, в яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.
Відповідно до частини першої статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції підставно відмовлено в задоволенні позову.
Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції з наведених вище мотивів.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-
                                                       ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення  Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2024 року у справі № 347/1742/24 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	О. І. Довга  	
Повне судове рішення складено 16.12.2024