ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 листопада 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/1051/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач), суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Прасов О.О.) в адміністративній справі №280/1051/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
02.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач), в якому просив суд: 
1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо: 
- не підготовки довідки про вартість речового майна, що належить до видачі щодо ОСОБА_1 , за формою, яка наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 за №178; 
- не нарахування та невиплати, в тому числі, при остаточному розрахунку під час звільнення з військової служби ОСОБА_1 : - грошової компенсації вартості неотриманого речового майна за період його служби; - грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022-2023 роки; - грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» за 2022-2023 роки; - грошової допомоги на оздоровлення за 2022 - 2023 роки; - матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за 2022 - 2023 роки; - одноразової грошової допомоги мобілізованому при звільненні відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 №460 «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби»; - щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у чинній на 2022 рік редакції) за 2022 рік; 
2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 : 
- підготувати довідку про вартість речового майна, що належить до видачі щодо ОСОБА_1 , за формою, яка наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 за №178; 
- нарахувати та виплати ОСОБА_1 : - грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна за період його служби; - грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2022-2023 роки; - грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку згідно ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» за 2022-2023 роки; - грошову допомогу на оздоровлення за 2022-2023 роки; - матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за 2022-2023 роки; - одноразову грошову допомогу мобілізованому при звільненні відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 №460 «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби»; - щорічну разову грошову допомогу до 5 травня відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у чинній на 2022 рік редакції) за 2022 рік.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 27.02.2022 проходив військову службу за призовом під час мобілізації в військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія-заправника взводу забезпечення військової частини НОМЕР_1 , звання солдат. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2023 №74 був виключений зі списків частини у зв`язку зі звільненням на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за сімейними обставинами – у зв`язку із наявністю на утриманні трьох неповнолітніх дітей). Проте, при звільненні та після звільнення, відповідачем було протиправно не виплачено: - грошову компенсацію основної та додаткової відпустки як УБД за 2022-2023 роки; - грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань за 2022-2023 роки; - грошову компенсацію вартості невиданого речового майна; - одноразову грошову допомогу мобілізованому при звільненні. 12.09.2023 позивач звернувся до відповідача із заявами про виплату ОГД згідно з Постановою КМУ від 17.09.2014 №460, про виплату грошової компенсації вартості неотриманого речового майна та про виплату грошової компенсації відпусток та грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, на які відповіді він так і не отримав. Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо невиплати даних видів компенсації та доплат як складової остаточного розрахунку при звільненні протиправною, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів із цим позовом.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати, у тому числі, при остаточному розрахунку під час звільнення з військової служби ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2022-2023 роки.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2022-2023 роки виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 13.03.2023.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати, у тому числі, при остаточному розрахунку під час звільнення з військової служби ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2022-2023 роки.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати, у тому числі, при остаточному розрахунку під час звільнення з військової служби ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби відповідно до «Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби», затверджених 17.09.2014 постановою Кабінету Міністрів України №460.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби відповідно до «Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби», затверджених 17.09.2014 постановою Кабінету Міністрів України №460.
В іншій частині позовної заяви відмовлено. Розподіл судових витрат у справі не здійснювався.
Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В апеляційній скарзі зазначає, що військова частина № НОМЕР_1 є неналежним відповідачем по цій справі, так як вона перебуває на повному фінансовому забезпеченню військової частини № НОМЕР_2 на підставі рішення № 39086 від 19.06.2022, не є розпорядником бюджетних коштів і не веде самостійні фінансово-розрахункові операції та має статус відокремленого підрозділу. За зазначених вище обставин вважає, що суд першої інстанції в супереч приписам ст. 48 КАС України, розглянув справу без заміни неналежного відповідача на належного, що в свою чергу призвело до ухвалення рішення суду, яке не може бути виконано з об`єктивних причин.
Військовою частиною НОМЕР_2 , яка не брала участі у справі, подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції  обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції вірно вирішив, що військова частина НОМЕР_1 відповідає ознакам суб`єкта владних повноважень наведених в пункті 7 і пункті 9 частини 1 статті 4 КАС України, з чим військова частина НОМЕР_2 погоджується, проте військова частина НОМЕР_1 не є належним відповідачем по справі в частині виплат, так як перебуває на повному фінансовому забезпеченню військової частини № НОМЕР_2 . Також вказує, що позивач не має права на нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки, оскільки позивачем не було подано рапорт на виплату грошової допомоги на оздоровлення, і відповідний пункт не був включений до наказу про виключення позивача зі списків військової частини НОМЕР_1 . Звертає увагу, що позивачем без поважних причин пропущений строк звернення до суду.
Позивачем подано відзив на апеляційні скарги в якому просить відмовити у їх задоволенні.
В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційних скарг дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №2 від 27.02.2022, позивача, призваного для проходження служби на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» було зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-заправника взводу забезпечення військової частин НОМЕР_3 , ВОС 790057А, шпк «солдат».
Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №74 від 13.03.2023, позивача – водія-заправника автомобільного відділення взводу забезпечення, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 04.03.2023 №20-РС у запас за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу) — перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», наказано вважати таким, що 13.03.2023 справи та посаду здав, виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, означеним наказом, наказано виплатити: щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №740 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та телеграмою Міністерства оборони України від 04.03.2022 №248/1210, Окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з у розмірі 534% від посадового окладу з « 01» по « 13» березня 2023 року та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% 3 урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу та надбавки за вислугу років згідно телеграми Міністерства оборони України від 08.01.2022 №248/269 з « 01» по « 13» березня 2023 року.
В наказі №74 від 13.03.2023 також зазначено наступне:
«Щорічна основна відпустка за 2022 рік не використовувалась.
Частина щорічної основної відпустки за 2023 рік терміном на 10 (десять) діб використана з « 12» лютого по « 21» лютого 2023 року.
Відпустка за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням заробітної плати за 2023 рік не використовувалась.
Додаткова відпустка як учаснику бойових дій передбачену статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року №504/96-ВР та згідно з пунктом 3 розділу 31 Порядку виплати грошового забезпечення затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 за період служби у військовій частині НОМЕР_4 з « 27» лютого 2022 року по « 13» березня 2023 року не надавалась, грошова компенсація не виплачувалась.
Грошова допомога на оздоровлення за 2023 рік відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України від « 07» червня 2018 року №260 у розмірі місячного грошового забезпечення не вишлачувалась.
Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік відповідно до наказу Міністерства оборони України від « 31» січня 2022 року №30 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік» у розмірі місячного окладу за військовим званням не виплачувалась.
Виплату додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення визначених заходів, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) здійснити на підставі рішення (наказу, директиви, розпорядження) Головнокомандувача Збройних Сил України про визначення району (районів) ведення бойових (воєнних) дій за відповідний період пропорційно часу участі у таких діях або заходах за період з « 01» березня 2023 року по « 13» березня 2023 року за умови документального підтвердження такої участі в порядку, передбаченому окремим дорученням Міністра оборони України №912/3/29 від 23 червня 2022 року.
Постійним або службовим житлом при військовій частині НОМЕР_1 не забезпечувався.».
На адвокатський запит представника позивача, супровідним листом військової частини НОМЕР_1 від 28.08.2023 №1212 було надано оригінали витягів з наказів№2 від 27.02.2022 та №74 від 13.03.2023, грошовий атестат №2246 від 23.08.2023 та карту особового рахунку № НОМЕР_5 від 23.08.2024.
Позивач в подальшому за допомогою засобів поштового направив до відповідача заяви про виплату ОГД згідно з Постановою КМУ від 17.09.2014 №460, про виплату грошової компенсації вартості неотриманого речового майна та про виплату грошової компенсації відпусток та грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.
Не отримавши грошової компенсації та жодної вмотивованої відповіді на вищевказані заяви, позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав.
Суд першої інстанції задовольняючи позов частково дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Предметом розгляду апеляційних скарг є перевірка належності відповідача у справі та строку звернення позивача до суду першої інстанції; встановлення наявності у позивача права на нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки при звільненні з військової служби.
Щодо доводів апеляційних скарг про те, що військова частина НОМЕР_1 не є належним відповідачем у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з абзацом 5 пункту 8 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197, грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).
Правила організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту затверджені наказом Міністерства оборони України від 22 травня 2017 року № 280 (далі Правила № 280).
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Правил № 280 ці Правила визначають механізм фінансового забезпечення військових частин, кораблів, військових навчальних закладів, військових комісаріатів (територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі військова частина), що утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України.
За визначенням, наведеним в пункті 1.2 розділу І Правил № 280, фінансове забезпечення система заходів, що включає фінансове планування, отримання, зберігання, економне, ефективне і цільове використання коштів відповідно до вимог законодавства, організацію обліку та звітності з метою виконання військовою частиною покладених на неї завдань.
Відповідно до пункту 1.3 Правил № 280 розпорядниками бюджетних коштів за кошторисом Міністерства оборони України є:
Міністр оборони України головний розпорядник;
командувачі (начальники) видів Збройних Сил України, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, інших органів військового управління (крім військових комісаріатів (територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки)), Голова Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, які включені до мережі головного розпорядника коштів, розпорядники коштів нижчого рівня (далі розпорядники коштів другого рівня);
командири військових частин, які включені до мережі головного розпорядника коштів або розпорядника коштів другого рівня, розпорядники коштів нижчого рівня (для - розпорядники коштів третього рівня).
Розпорядники бюджетних коштів реалізують свої функції таким чином:
головний розпорядник через Департамент фінансів Міністерства оборони України;
розпорядники коштів другого рівня через фінансово-економічні управління командувань видів Збройних Сил України, інших органів військового управління, управління фінансово-економічної діяльності Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту;
розпорядники коштів третього рівня через фінансові органи військових частин.
Згідно з пунктом 1.4 розділу І Правил № 280 забезпечувальний фінансовий орган згідно зі своїми повноваженнями здійснює координацію діяльності структурних підрозділів Міністерства оборони України, Апарату Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, видів Збройних Сил України, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, органів військового управління, які в установленому законодавством порядку визначені відповідальними виконавцями (співвиконавцями) бюджетних програм (підпрограм) (далі служби забезпечення) щодо забезпечення військових частин бюджетними асигнуваннями та коштами за напрямами відповідальності цих служб забезпечення.
Військова частина має право отримувати бюджетні асигнування на утримання тільки від одного забезпечувального фінансового органу.
До основних завдань фінансового забезпечення військової частини, з-поміж іншого, належить своєчасна та повна виплата грошового забезпечення військовослужбовцям та заробітної плати працівникам та інших передбачених законодавством виплат.
Забезпечувальний фінансовий орган стосовно військових частин, які зараховані на його фінансове забезпечення, серед іншого, зобов`язаний надавати бюджетні асигнування та здійснювати фінансування військових частин у порядку, визначеному законодавством.
Пунктом 1.5 розділу І Правил № 280 установлено, військова частина, не включена до мережі розпорядників бюджетних коштів, зараховується на фінансове забезпечення до військової частини розпорядника коштів третього рівня на підставі відповідних директив (рішень).
У разі зарахування військової частини на фінансове забезпечення до військової частини розпорядника коштів не за підпорядкованістю, рішення про таке зарахування приймається фінансовим органом головного розпорядника бюджетних коштів на підставі клопотання керівника органу військового управління (структурного підрозділу органу військового управління).
Командир військової частини, зарахованої на фінансове забезпечення до військової частини розпорядника коштів третього рівня, організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини.
Начальник фінансового органу військової частини розпорядника коштів третього рівня, до якої на фінансове забезпечення зараховані інші військові частини, розробляє положення про спільне фінансове господарство, в якому зазначаються права, обов`язки, порядок взаємодії, розмежування повноважень та відповідальності посадових осіб військової частини розпорядника коштів третього рівня та військових частин, які зараховані до неї на фінансове забезпечення, щодо здійснення фінансового забезпечення таких військових частин, у тому числі щодо своєчасного оформлення та подання до фінансового органу військової частини розпорядника коштів необхідних документів (розпорядчих, розрахункових, фінансово-планових тощо). Зазначене положення затверджується командиром військової частини розпорядника коштів третього рівня, погоджується забезпечувальним фінансовим органом та доводиться до військових частин, які зараховані на фінансове забезпечення.
Первинні документи, розрахунки фондів оплати праці, заявки на кошти, платіжні доручення, грошові атестати військовослужбовців, розрахунково-платіжні відомості на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, заробітної плати працівникам та інші виплати підписують посадові особи розпорядника коштів та посадові особи (командир та інша, визначена командиром, відповідальна посадова особа) військової частини, яка знаходиться на фінансовому забезпеченні.
Пунктом 4.3 Правил № 280 передбачено, що виплата грошового забезпечення, заробітної плати та інші виплати (індексація, грошова компенсація за речове майно, харчування, піднайом житла тощо) особовому складу здійснюються за місцем штатної служби (перебування на фінансовому та інших видах забезпечення).
Відповідальність за правильність нарахування та своєчасність виплати грошового забезпечення (заробітної плати), проведення та перерахування за належністю в установлені терміни утримань і нарахувань покладається на командира військової частини та начальника фінансового органу.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач у період з 27.02.2022 по 13.03.2023 проходив військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 . На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №2 від 27.02.2022 останнього було зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно рішення тимчасово виконуючого обов`язки Сухопутних військ Збройних Силах України від 19.06.2022 №39086, військова частина НОМЕР_1 виключена з мережі розпорядників бюджетних коштів та встановленим порядком зарахована на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 з 01.01.2020 року.
З аналізу вищезазначених приписів Правил № 280, колегія суддів доходить до висновку, що з 01.07.2022 на військову частину НОМЕР_1 , покладена організація своєчасного оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини. В свою чергу, військова частина НОМЕР_2 , як розпорядник коштів вищого рівня, вже проводить відповідні нарахування, на підставі розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, які подає військова частина НОМЕР_1 .
Позовні вимоги позивача у даній справі спрямовані на зобов`язання нарахування та виплату грошових компенсацій при звільненні з військової служби. Однак, як вбачається з матеріалів справи, ані позивач, ані суд першої інстанції не залучили військову частину НОМЕР_2 , яка повинна здійснювати нарахування і виплату позивачу грошового забезпечення, інших виплат, в тому числі, при його звільненні з військової служби з військової частини НОМЕР_1 .
Положення статті 48 КАС України передбачають, що суд першої інстанції, встановивши, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, а у випадку його незгоди - залучає як другого відповідача, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому, обов`язком суду є встановлення належності відповідачів, та їх заміна у разі необхідності.
З наведеного вбачається, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Водночас колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.
Суд першої інстанції при розгляді справи не дотримався вимог процесуального закону про заміну відповідача чи про залучення другого відповідача.
Частиною 7 статті 48 КАС України визначено, що заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції. Іншого процесуальним законодавством не передбачено. Тобто на стадії апеляційного перегляду суд позбавлений можливості залучити належного відповідача у справі.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції відповідно до приписів ст. 77 КАС України відхиляє доводи військової частини НОМЕР_2 , на підтвердження доводів скарги стосовно того, що позивач не має права на нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки, оскільки позивачем не було подано рапорт на виплату грошової допомоги на оздоровлення, і відповідний пункт не був включений до наказу про виключення позивача зі списків військової частини НОМЕР_1 .
Щодо доводів військової частини НОМЕР_2 про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд апеляційної інстанції не знаходить правових підстав для перегляду висновку суду першої інстанції про відсутність порушень строків звернення до суду.
З огляду на наведене, оскільки суд першої інстанції розглянув позовні вимоги позивача, заявлені до неналежного відповідача та не здійснив його заміни з власної ініціативи та не залучив другого відповідача до розгляду справи, що є порушенням норм процесуального права, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухвалення постанови по відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року в адміністративній справі №280/1051/24 – скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.
У задоволенні позову відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак