ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 676/3055/24
Провадження № 22-ц/4820/1702/24

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,
секретар судового засідання Демчук В. М.,
з участю представників відповідача
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2024 року (суддя Вдовичинський А. В., повне судове рішення складено 10.07.2024) у справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Подільський цемент» про перерахунок та виплату заробітної плати, надбавки за вислугу років на залізничному транспорті.

Заслухавши доповідача, пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд 

у с т а н о в и в :
02 травня 2024 року ОСОБА_3 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначав, що з 18.07.1988 перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Був прийнятий на роботу на Кам`янець-Подільський цементний завод. За період роботи у зв`язку з реорганізацією підприємство перейменовано в Акціонерне товариство «Подільський цемент». Працював на посадах складача поїздів транспортно-пакувального цеху, помічника машиніста виробництва ЗПіПВ, машиніста тепловоза дільниці «Залізничних перевезень». На підставі наказу № 20-к від 09.01.2024 звільнений з роботи.
ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило йому в призначенні пенсії за вислугою років на залізничному транспорті згідно з п. «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.11.2023, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2024, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_3 до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, періоди роботи: з 24.02.1989 по 17.01.2000 - помічником машиніста тепловоза, складачем поїздів транспортно-пакувального цеху, з 17.01.2000 по 12.11.2002 - помічником машиніста тепловоза, складачем поїздів виробництва «Товарно-пакувального і підготовки виробництва», з 12.11.2002 по 01.10.2004 - складачем поїздів (з в.о. помічником машиніста тепловоза виробництва ЗПіПВ), з 01.10.2004 по 03.09.2006 - складачем поїздів виробництва ЗПіПВ, з 12.10.2017 по 01.01.2023, провести перерахунок усього стажу за вислугу років з урахуванням зарахованого за цим рішенням, та вирішити питання призначення та виплати пенсії ОСОБА_3 відповідно до статей 52, 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Вважає, що має також право на отримання надбавки за вислугу років відповідно до Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам підприємств і організацій залізничного транспорту, затвердженого наказом генерального директора АТ «Укрзалізниця» від 28 грудня 2001 року № 743-Ц (далі - Положення). Звертався до АТ «Подільський цемент» із заявами про нарахування та виплату зазначеної надбавки, однак отримав відмову. 
Тому позивач просив зобов`язати відповідача провести нарахування і виплату йому з урахуванням проведених виплат надбавки за вислугу років із розрахунку: з 19.12.1997 - 15% від місячної тарифної ставки (посадового окладу), з 01.03.2004 - 20% від місячної тарифної ставки (посадового окладу), з 01.03.2009 - 25% від місячної тарифної ставки (посадового окладу), з 24.03.2009 - 30% від місячної тарифної ставки (посадового окладу), з 24.02.2014 по 09.02.2024 - 40% від місячної тарифної ставки (посадового окладу).
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2024 року в позові відмовлено. 
ОСОБА_3 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на незаконність рішення суду. Вважає, що суд перебуває на стороні відповідача, неправомірно відмовив у задоволенні його клопотань про витребування документів. Суд не надав оцінку договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії, укладеному 18.08.2023 між АТ «Українська залізниця» та АТ «Подільський цемент». Не погоджується з висновком суду про те, що на правовідносини сторін не поширюється дія Положення, оскільки виконував роботи на залізничних коліях регіональної філії «Південно-Західна залізниця». За характером роботи та умовами праці виконував таку роботу, як і працівники АТ «Укрзалізниця». Безпідставним вважає твердження суду про пропуск строку звернення з позовом до суду.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 07.10.2024 відзив АТ «Подільський цемент» залишено без розгляду.
У засіданні апеляційного суду представники відповідача апеляційну скаргу не визнали.
Позивач не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно установив, що ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з відповідачем і працював: з 24.02.1989 (наказ № 39-к від 24.02.1989) до 17.01.2000 (наказ № 18 від 17.01.2000) за професією помічник машиніста тепловоза-складач поїздів транспортно-пакувального цеху; з 17.01.2000 до 12.11.2002 (наказ № 127 в/к від 12.11.2002) за професією помічник машиніста тепловоза-складач поїздів виробництва «Транспортно-пакувального і підготовки виробництва»; з 12.11.2002 до 01.10.2004 (наказ № 85-к від 14.10.2004) за професією складач поїздів (з в.о. помічник машиніста тепловоза) виробництва ЗПіПВ; з 01.10.2004 до 04.09.2006 (наказ № 90-к від 04.09.2006) за професією складач поїздів виробництва ЗПіПВ; з 04.09.2006 до 07.03.2008 (наказ № 275 від 07.03.2008) за професією машиніст тепловоза виробництва ЗПіПВ; з 07.03.2008 до 26.06.2014 (наказ № 112-к від 26.06.2014) за професією машиніст тепловоза виробництва ЗПіПВ; з 26.06.2014 по 05.06.2023 за професією машиніст тепловоза дільниці «Залізничних перевезень». Наведене підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 6а-50 від 05.06.2023 (а. с. 20) та копією трудової книжки НОМЕР_1 (а. с. 9-11).
На підставі наказу № 20-к від 09.01.2024 ОСОБА_3 звільнений з роботи за власним бажанням (ч. 1 ст 38 КЗпП України) в зв`язку з виходом на пенсію, що підтверджується записом у трудовій книжці (а. с. 11).
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.11.2023, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2024, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_3 до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, періоди роботи: з 24.02.1989 по 17.01.2000 - помічником машиніста тепловоза, складачем поїздів транспортно-пакувального цеху, з 17.01.2000 по 12.11.2002 - помічником машиніста тепловоза, складачем поїздів виробництва «Товарно-пакувального і підготовки виробництва», з 12.11.2002 по 01.10.2004 - складачем поїздів (з в.о. помічником машиніста тепловоза виробництва ЗПіПВ), з 01.10.2004 по 03.09.2006 - складачем поїздів виробництва ЗПіПВ, з 12.10.2017 по 01.01.2023, провести перерахунок усього стажу за вислугу років з урахуванням зарахованого за цим рішенням, та вирішити питання призначення та виплату пенсії ОСОБА_3 відповідно до статей 52, 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а. с. 12-17).
Згідно з відповіддю АТ «Подільський цемент» від 20.02.2024 № 16-13 позивачу відмовлено у нарахуванні та виплаті надбавки за вислугу років відповідно до Положення (а. с. 27-28).
Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам підприємств і організацій залізничного транспорту, затвердженого наказом генерального директора Укрзалізниці від 28 грудня 2001 року № 743-Ц, є локальним нормативним актом і його дія не поширюється на працівників АТ «Подільський цемент». 
Такий висновок суду відповідають обставинам справи і вимогам закону.
На підставі частини 1 статті 21 Закону України «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Відповідно до статті 1 цього Закону № 108/95-ВР заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.
Згідно з частинами 1 і 2 статтею 2 Закону № 108/95-ВР основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
Статтею 15 Закону № 108/95-ВР передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.
Підприємства, установи, організації в межах своїх повноважень і за рахунок власних коштів можуть встановлювати додаткові порівняно з законодавством трудові і соціально-побутові пільги для працівників (стаття 9-1 КЗпП України).
Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам підприємств і організацій залізничного транспорту затверджене наказом АТ «Укрзалізниця» від 28 грудня 2001 року № 743-Ц. 
Зазначене Положення відноситься до локальних нормативних актів та регулює порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам підприємств і організацій залізничного транспорту. 
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну адміністрацію залізничного транспорту України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 лютого 1996 року № 262, з послідуючими змінами Державна адміністрація залізничного транспорту (Укрзалізниця) є органом управління залізничним транспортом загального користування, підвідомчим Мінінфраструктури. До сфери управління Укрзалізниці входять Донецька, Львівська, Одеська, Південна, Південно-Західна та Придніпровська залізниці, також інші об`єднання, підприємства, установи і організації залізничного транспорту за переліком, визначеним Мінінфраструктури. 
У матеріалах справи відсутні докази належності АТ «Подільський цемент» до таких підприємств.
За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності АТ «Укрзалізниця» є вантажний залізничний транспорт. 
Відповідач є юридичною особою, основним видом діяльності якого є виробництво цементу. Інші види діяльності не пов`язані з вантажним залізничним транспортом. 
Колективним договором між правлінням АТ «Подільський цемент» і профспілковим комітетом на 2019-2022 роки не передбачено виплату працівникам підприємства надбавок на підставі Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам підприємств і організацій залізничного транспорту, затвердженого наказом АТ «Укрзалізниця» від 28 грудня 2001 року № 743-Ц. 
З врахуванням наведеного апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для задоволення позову. 
Посилання в апеляційній скарзі на упереджене ставлення суду не підтверджено доказами. Постановлення ухвал про залишення позовної заяви без руху, про відмову у задоволенні клопотань відповідає вимогам ЦПК України. 
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про ненадання судом оцінки договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії, укладеному 18 серпня 2023 року між АТ «Укрзалізниця» та АТ «Подільський цемент», оскільки зазначеним договором питання оплати праці працівників АТ «Подільський цемент» не врегульовані. 
За умовами договору № 4067 про експлуатацію залізничної під`їзної колії при станції Гуменці регіональної філії «Південно-Західна залізниця» від 18 серпня 2023 року АТ «Укрзалізниця» експлуатує під`їзну колію, власником якої є АТ «Подільський цемент» та яка є продовженням колії № 3 станції Гуменці регіональної філії Південно-Західна залізниця і обслуговується власним локомотивом. 
Частиною 1 статті 21 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що відносини підприємств залізничного транспорту з власниками залізничних під`їзних колій, порядок і умови експлуатації цих колій, обігу рухомого складу, що не належить до залізничного транспорту загального користування, визначаються Статутом залізниць України та укладеними на його основі договорами.
Помилковим є посилання в рішенні суду на пропущення позивачем тримісячного строку звернення до суду з позовом про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, оскільки спір у справі стосується не виплати зазначених сум, а права на отримання надбавки за вислугу років.
При розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком (стаття 238 КЗпП України). 
Тому слушними є доводи апеляційної скарги в цій частині.
Проте таке помилкове посилання на пропущення строків, передбачених статтею 233 КЗпП України, не призвело до неправильного вирішення справи.  
Порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування рішення, суд не допустив.
Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають і його висновок не спростовують. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010).
З огляду на викладене рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційних скарг немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.
 
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2024 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 07 листопада 2024 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта