ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 669/848/24
Провадження № 33/4820/733/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря Яхієвої М.А., розглянувши у судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2024 року,- 

в с т а н о в и в:
       Постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2024 року 
                        ОСОБА_1 ,      ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по           АДРЕСА_1 , не працюючого, 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 грн) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік 
       Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн судового збору.        
       За постановою суду, 12 вересня 2024 року о 13 год. 55 хв. громадянин ОСОБА_1 по вул. Шевченка,107 Б в смт. Білогір`я Шепетівського району Хмельницької області керував транспортним засобом – автомобілем «RENAULT TRAFIC»,  державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння зафіксовано газоаналізатором «ALKOTEST 6810», прилад Drager Alcotest – 6810 показник 1,87 0/00, згідно тесту №3591 від 12.09.2024 року.
       Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить: поновити строк на апеляційне оскарження постанови Білогірського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2024 року;
скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
       Вказує, що не погодився з результатом його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, долученого до матеріалів справи.
        Проте, в порушення п.7 р. І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, поліцейський не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.
       Також ОСОБА_1  в апеляційній скарзі зазначає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним був пропущений з поважних причин, оскільки він не був належним чином повідомлений про розгляд справи – не отримував судової повістки про виклик до суду,  а про прийняту постанову стало відомо 06.11.2024 з Єдиного державного реєстру судових рішень. 
       Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. 
        Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню, оскільки пропущений з поважних причин, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
       Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.        Згідно вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
       Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП). 
       Судом першої інстанції зазначені вимоги закону дотримані.        
       У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд вказав, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
       Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 12.09.2024 серії ААД №668317 12 вересня 2024 року о 13 год. 55 хв. ОСОБА_1 по вул. Шевченка,107 Б в смт. Білогір`я Шепетівського району Хмельницької області керував транспортним засобом – автомобілем «RENAULT TRAFIC»,  державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння зафіксований газоаналізатором «ALKOTEST 6810», прилад Drager Alcotest – 6810 показник 1,87 проміле, згідно тесту №3591 від 12.09.2024 року.
       Такими діями  ОСОБА_1  порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: 
       - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №668317 від 12.09.2024, у якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, протокол підписаний останнім; 
       - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду на стан сп`яніння становить 1,87 проміле. ОСОБА_1 з таким результатом погодився, про що в акті міститься його підпис;
       - роздруківкою тесту, здійсненого за допомогою газоаналізатора «ALKOTEST 6810» (прилад Drager ARАМ – 2301) згідно якого, у ОСОБА_1 зафіксовано 1,87 проміле алкогольного сп`яніння,
       - направленням на огляд водія транспортного засобу зх. метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я;
       - відеозаписом події з нагрудної камери поліцейського.
        ОСОБА_1 працівниками поліції були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та порядок застосування спеціального технічного засобу, що підтверджується наявними в матеріалах справи розписками.        
       Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, апеляційним судом не встановлено.
       Суд першої інстанції лав належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП.          
       Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в порушення п.7 р. І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, поліцейський не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, незважаючи на те, що він не погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, спростовуються відеозаписом події.
       Так з відеозапису видно, що ОСОБА_1 керував автомобілем «RENAULT TRAFIC», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції. У зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатор «ALKOTEST 6810», на що ОСОБА_1 погодився. Також ОСОБА_1 вказав. що вживав алкогольні напої. Результат огляду – 1,87 проміле.
        ОСОБА_1 з результатом огляду – 1,87 проміле погодився, що також підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. 
       На запитання працівника поліції чи бажає ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я, останній відмовився.
       Судом першої інстанції правильно встановлені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, надано належну оцінку доказам у справі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на належних, допустимих та достатніх доказах.                  
       За таких обставин, враховуючи цілу низку матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні п.2.9 «а» ПДР України, постанова судді є законною і справедливою і підстав для її скасування немає. 
       З урахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:         
       Постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2024 року стосовно  ОСОБА_1  залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
       Суддя Хмельницького
       апеляційного суду                                             Володимир БАРЧУК