ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 листопада 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/3681/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Коршуна А.О.,     
  
          розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 в адміністративній справі №340/3681/24 за позовом ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дїй противоправними та зобов`язати вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним  позовом до ОСОБА_3 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить:
-          визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не формування та не направлення до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві подання про повернення ОСОБА_1 суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 56 440,00 грн, сплаченого відповідно до платіжної інструкції № 0.0.3454797706.1 від 07.02.2024;
-          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та направити до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві подання про повернення ОСОБА_1 суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 56 440,00 грн, сплаченого відповідно до платіжної інструкції № 0.0.3454797706.1 від 07.02.2024.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 в адміністративній справі №340/3681/24 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- вирішено направити за територіальною підсудністю до Київського окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26а для вирішення питання щодо відкриття провадження та прийняття позовної заяви для розгляду.
Не погоджуючись з обумовленою ухвалою суду першої інстанції позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, а справу направити до Кіровоградському окружному адміністративному суду для продовження розгляду.
На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що згідно ч.1 ст.25 КАС, позивачу надане право вибору, звернутися до суду:-за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача; або за місцезнаходженням відповідача, крім випадків визначеним цим Кодексом. Вказує, що відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади щодо місця проживання ОСОБА_1 (станом на 01.06.2024 р.) зазначено: «Адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог статті 311 КАС України     справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву колегія суддів дійшла таких висновків.
За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист
Частиною 1 статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Згідно частини 2 цієї статті у разі невизначеності цим Кодексом територіальної підсудності адміністративної справи така справа розглядається адміністративним судом за вибором позивача.
Тобто, наведеною нормою визначена альтернативна територіальна підсудність за вибором позивача.
Частиною першої статті 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом .
Право на свободу пересування і вибору місця проживання як невід`ємне право кожної людини закріплено також Загальною декларацією прав людини 1948 року (пункт 1 статті 13), Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року (стаття 12), Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (стаття 2).
Зазначені положення Конституції України та міжнародно-правових актів конкретизовані та відображені в Законі України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Статтею 2 зазначеного Закону визначено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
При цьому за визначенням, наведеним в абзаці третьому статті 3 цього ж Закону, вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.
Отже, вільне обрання місця проживання (перебування) є правом позивача.
Судом першої інстанції встановлено, що 3 квітня 2024 р. ОСОБА_1 було подано заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про повернення сплаченої суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування (сплаченого при операції купівлі-продажу нерухомого майна).
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 25.04.2024 № 2600-0603-8/85602 ОСОБА_1 було відмовлено у формуванні та направлення подання щодо повернення сплаченого збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 56 440,00 грн.
Окрім того, позивачем в позовній заяві також зазначена адреса відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що враховуючи на встановлене місцезнаходження сторін у зазначеній позовній заяві, а саме позивача та  відповідача у місті Києві, даний позов не підсудний Кіровоградському окружному адміністративному суду.
Проте, колегія суддів зазначає, що як вбачається з матеріалів справи на момент звернення позивача з адміністративним позовом до Кіровоградського окружного адміністративного суду, позивач у позовній заяві зазначив «Адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ».
Колегія суддів, вважає, що такі доводи є обґрунтованими та підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи. 
Отже, справа у відповідності до ч. 2 ст. 25 КАС підсудна Кіровоградському окружному адміністративному суду.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод         від 04.11.1950 року   кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. встановленим законом.
У рішенні від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом         певних норм, які регулюють його діяльність.
У Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожній особі гарантується право на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6)
Практика Європейського суду щодо України стосовно гарантій, закріплених статтею 6 § 1, знайшла своє відображення у справах, які стосуються права доступу до   суду та справедливого судового розгляду.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Суду розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Таким чином, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку, що дана справа є територіально підсудною Кіровоградському окружному адміністративному суду.
За таких обставин, судапеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок про те, що даний спір повинен розглядатись Кіровоградським окружним адміністративним судом.
А тому, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню, оскільки адміністративним судом ухвалу про передачу позовної заяви постановлено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 320 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Керуючись статтями 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 в адміністративній справі №340/3681/24  задовольнити. 
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 в адміністративній справі №340/3681/24 -скасувати. 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дїй противоправними та зобов`язати вчинити певні дії направити до Кіровоградського окружного адміністративному суду для продовження розгляду. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає касаційному оскарженню.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      А.О. Коршун