Справа № 127/31300/24 
Провадження № 33/801/928/2024
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бернада Є.В.
Доповідач: Копаничук С. Г.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року                                                                     м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
01 листопада 2024 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить постанову суду першої інстанції за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови, вказуючи, що суд першої інстанції першої інстанції розглянув справу без її участі оскаржувану постанову суду вона отримала лише 22 жовтня 2024 року. Відтак, вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наведенні підстави для поновлення строку, апеляційний суд вважає, що у поновленні строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
Відповідно до ст. 289 КУпАП у разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.
Як вбачається з матеріалів справи, днем винесення оскаржуваної постанови судом першої інстанції є 15 жовтня 2024 року. Відтак, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, десятим днем оскарження постанови являється 24 жовтня 2024 року. 
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу 01 листопада 2024 року, тобто з пропуском строку її оскарження. 
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Доводи заявника про те, що вона не була присутня під час розгляду справи, і не знала про винесення постанови, не заслуговують на увагу. Як вбачається з матеріалів справи, про дату час та місце судового засідання ОСОБА_1 була повідомлена під розписку (а.с. 12), в судове засідання не з`явилась, клопотань не заявляла, причини неявки суду не повідомляла. 15 жовтня 2024 року суд надіслав на адресу ОСОБА_2 копію постанови, конверт з якою повернувся до суду з відміткою поштового відділення про невручення адресату у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Тобто ОСОБА_2 не звалялась до відділення поштового зв`язку для отримання рекомендованого листа. 
В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).
ОСОБА_2 як особа, щодо якої триває судове провадження, про яке йому відомо, повинен був з розумним інтервалом цікавитися результатами судового засідання, призначеного на 15.10.2024 року.
Чинні норми КУпАП не пов`язуються строки на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення з датою отримання копії цієї постанови. 
Надану ОСОБА_2 суду ксерокопію довідки про стан здоров`я від 18 жовтня 2024 року ,надану на підтвердження обставини поважності пропуску нею строку , суд оцінює критично.
Оскільки діючими нормами КУпАП не передбачено вимог до форми подання документів, суд застосовує принцип аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та керується положеннями КПК України. 
Відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК України сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.
Оскільки   ОСОБА_1    не надано     апеляційному  суду оригінал довідки про стан здоров`я від 18 жовтня 2024 року, а надано неякісно виконану її ксерокопію , яка до того ж на відповідність з оригіналом посвідчена самою ОСОБА_2 , відповідно до положень ч. 3 ст. 99 КПК України вказана довідка апеляційним судом в якості достовірного доказу прийнята бути не може. 
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; та практику Суду як джерело права.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).
Наведена ініціатором відповідного клопотання причини пропуску  строку  на апеляційне оскарження не являються поважними причинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такими, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у  строк,  визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.
З урахуванням наведеного, а також того, що ОСОБА_2 не була позбавлена права оскаржити судове рішення у строки, передбачені діючим КУпАП, суд вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Таким чином, у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити, а апеляційну скаргу у відповідності до вимог ст.294 КУпАП,  повернути особі, яка її подала.
Керуючись ст.294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2024 року - відмовити.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                  С. Г. Копаничук