ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 р. 	Справа № 480/880/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2024, головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602  по справі № 480/880/23
за позовом  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
до  Липоводолинської селищної ради Роменського району Сумської області ,   Державного реєстратора Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області Скакун Ольги Сергіївни 
про визнання неправомірними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Липоводолинської селищної ради, державного реєстратора Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області Скакун Ольги Сергіївни, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд:
- визнати неправомірним та скасувати рішення двадцять четвертої сесії Липоводолинської селищної ради восьмого скликання від 09 січня 2023 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки при зміні її цільового призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07) на цільове призначення для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (код КВЦПЗ 03.15)";
- визнати неправомірним та скасувати рішення двадцять п`ятої сесії Липоводолинської селищної ради восьмого скликання від 16 січня 2023 року "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності";
- визнати неправомірним та скасувати рішення двадцять шостої сесії Липоводолинської селищної ради восьмого скликання від 26 січня 2023 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності";
- скасувати державну реєстрацію права комунальної власності Липоводолинської селищної ради на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер: 5923255100:06:003:0330, призначену для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, розташовану на території селища міського типу Липова Долина Роменського району Сумської області; номер відомостей про речове право: 49130756, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 66279943 від 03.02.2023 р., документи, подані для державної реєстрації: рішення органу місцевого самоврядування щодо нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 26.01.2023 р., видавник: Липоводолинська селищна рада, рішення 26 сесії 8 скликання "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності";
- стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Липоводолинської селищної ради на його користь понесені та документально підтверджені судові витрати по даній справі;
- стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області на його користь понесені та документально підтверджені судові витрати по даній справі.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2024 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що ставши переможцем електронних торгів у формі аукціону з продажу права оренди спірної земельної ділянки та сплативши всі передбачені законодавством обов`язкові платежі, у нього, як мінімум, виникли легітимні очікування набути права оренди на вказану земельну ділянку. Проте, договір оренди земельної ділянки з апелянтом так і не було укладено, оскільки відповідач на наступний день після проведення аукціону прийняв рішення про його скасування та всіляко перешкоджав ОСОБА_1 у оформленні його права оренди на землю.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач не погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі позивача, оскільки вважає їх необґрунтованими та безпідставними, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, спірне рішення без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів вислухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що Липоводолинською селищною радою 26.11.2021 прийнято рішення про проведення земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності кадастровий номер 5923255100:06:003:0312 площею 0,13 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі ( о3.07), що знаходиться у АДРЕСА_1 .
Проведення аукціону було призначено у електронній системі закупівель на 20.01.2022. Відповідно до реєстру цінових пропозицій найвища ціна була запропонована позивачем. 21.01.2022 Липоводолинською селищною радою прийнято рішення про скасування рішення від 26.11.2021 “Про проведення земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності”. У системі електронних закупівель 24.01.2022 сформований протокол про результати торгів № LRE001-UA-20211216-78104 з відміткою про скасування торгів.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 у справі № 480/2842/22 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення шостої сесії Липоводолинської селищної ради восьмого скликання від 21.01.2022 “Про скасування рішення сесії Липоводолинської селищної ради від 26.11.2021 року “Про проведення земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності”. Рішення набрало законної сили 06.06.2023.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 28.09.2022 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 , про скасування рішення Липоводолинської селищної ради від 26.11.2021 , визнання недійсними результатів земельних торгів на право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5923255100:06:003:0312 протокол № LRE001-UA-20211216-78104 від 24.01.2022. Рішення набрало законної сили 20.04.20234.
Рішенням Липоводолинської селищної ради від 15.02.2022 надано виконавчому комітету ради дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 5923255100:06:003:0312 за адресою АДРЕСА_1 з “будівництва та обслуговування будівель торгівлі” на “будівництво та обслуговування інших будівель громадської забудови”.
Рішенням Липодолинської селищної ради від 09.01.2023 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки при зміні її цільового призначення. Змінено цільове призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 з цільового призначення “будівництва та обслуговування будівель торгівлі” ( код КВЦПЗ 03.07) на “будівництво та обслуговування інших будівель громадської забудови” (код КВЦПЗ 03.15).
Рішенням Липоводолинської селищної ради від 16.01.2023 надано виконавчому комітету ради дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності з кадастровим номером 5923255100:06:003:0312 площею 0.13 га за адресою АДРЕСА_1 та ділянки з кадастровим номером 5923255100:06:003:0311 площею 0.12 га за адресою АДРЕСА_1 . Рішенням від 26.01.2023 затверджено технічну документацію із землеустрою та об`єднано зазначені земельні ділянки.
01.02.2023 державним реєстратором Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області ОСОБА_3 здійснено реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку площею 0,25 га кадастровий номер 5923255100:06:003:0330 на підставі рішення Липоводолинської селищної ради від 26.01.2023.
Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, стверджує, що за результатами земельних торгів він набув право оренди земельної ділянки та є землекористувачем, а у відповідності до вимог ч.7 ст. 20 ЗК України селищна рада не могла приймати рішення про зміну цільового призначення та об`єднання земельних ділянок без погодження з позивачем, що стало підставою для звернення до суду з позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що виникнення права на земельну ділянку у орендаря пов`язане з укладенням та підписанням договору оренди, а виникнення речових прав на таку земельну ділянку з моментом державної реєстрації прав за договором оренди, але з позивачем договір оренди земельної ділянки укладений не був, його права за договором не зареєстровані.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частин 1,4 статті 242 КАС України рішення суду повинно базуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Завданням адміністративного судочинства в силу приписів частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Також таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Адміністративна справа – це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, а публічно-правовий спір – це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини першої статті 4 КАС України).
Пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень – це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим і відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Натомість приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило, майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
У той час як участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового.
Аналізуючи наведене, колегія суддів зазначає, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
Однак не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.
Таким чином, обов`язковим є з`ясування у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.
Так, Великою Палатою Верховного суду у постанові від 19.06.2019 по справі №826/5806/17 (№11-290апп19) сформований правовий висновок, відповідно до якого якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
Отже, при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Як вбачається з матеріалів справи, 20 січня 2022 року, в день проведення аукціону, позивач запропонував найвищу ціну - 110 001,00 грн. та став переможцем аукціону. (https://prozorro.sale/auction/LRE001-UA-20211216- 78104).
21 січня 2022 року, тобто - на наступний день після проведення аукціону, на шостій сесії Липоводолинської селищної ради восьмого скликання було позапланово розглянуто питання відміни аукціону та прийнято рішення «Про скасування рішення сесії Липоводолинської селищної ради від 26.11.2021 року «Про проведення земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності».
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 у справі №480/2842/22 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення шостої сесії Липоводолинської селищної ради восьмого скликання від 21.01.2022 “Про скасування рішення сесії Липоводолинської селищної ради від 26.11.2021 року “Про проведення земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності”. Рішення набрало законної сили 06.06.2023.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 28.09.2022 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 , про скасування рішення Липоводолинської селищної ради від 26.11.2021, визнання недійсними результатів земельних торгів на право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5923255100:06:003:0312 протокол № LRE001-UA-20211216-78104 від 24.01.2022. Рішення набрало законної сили 20.04.20234.
У відповідності до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно ч. 1 ст. 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно ч. 1 ст. 135 ЗК України порядок проведення земельних торгів, визначений цим Кодексом, є обов`язковим у разі, якщо на земельних торгах здійснюються, зокрема, продаж земельних ділянок державної та комунальної власності, передача їх у користування за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідних органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.
Згідно ч. 2 ст. 135 ЗК України земельні торги проводяться у формі електронного аукціону в режимі реального часу в мережі Інтернет, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з переможцем земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу ціну за придбання прав емфітевзису, суперфіцію, або найвищий розмір орендної плати, зафіксовані під час проведення земельних торгів (далі - цінова пропозиція).
Земельні торги проводяться в електронній торговій системі, що перебуває у державній власності.
Порядок функціонування та адміністрування електронної торгової системи затверджує Кабінет Міністрів України.
Учасник земельних торгів - це фізична або юридична особа, яка розмістила в електронній торговій системі документи, зазначені в частині сьомій статті 137 цього Кодексу, сплатила реєстраційний та гарантійний внески, зробила закриту цінову пропозицію і відповідно до закону може набувати право власності чи користування земельною ділянкою, виставленою на земельних торгах.
Переможець земельних торгів - це учасник, який подав найвищу цінову пропозицію за лот, у разі якщо ним зроблено щонайменше один крок торгів (крім випадку, встановленого абзацом третім частини п`ятої статті 138 цього Кодексу), у випадках, встановлених частиною сімнадцятою статті 137 цього Кодексу, - учасник з наступною за величиною ціновою пропозицією за умови, що ним зроблено щонайменше один крок торгів, а в разі однакових цінових пропозицій - учасник, який подав раніше цінову пропозицію, за умови відсутності його відмови від очікування.
Закрита цінова пропозиція - це сума коштів, про намір та можливість сплати якої учасник земельних торгів повідомляє у своєму особистому кабінеті через оператора електронного майданчика в електронній торговій системі до закінчення кінцевого строку прийняття заяв про участь у земельних торгах. Закрита цінова пропозиція не може бути меншою, ніж розмір стартової ціни продажу лота.
Організатором земельних торгів є, зокрема, у разі продажу земельної ділянки - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Для проведення земельних торгів організатор земельних торгів укладає з оператором електронного майданчика, підключеного до електронної торгової системи, договір про організацію та проведення земельних торгів.
Згідно ч. 6 ст. 135 ЗК України земельні торги проводяться відповідно до договору між організатором земельних торгів та оператором електронного майданчика.
Згідно ч. 11 ст. 135 ЗК України умови, оголошені перед проведенням земельних торгів, не підлягають зміні під час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, прав суперфіцію, емфітевзису, договорів оренди землі, суперфіцію, емфітевзису.
Згідно ч.ч. 10-14 ст. 137 ЗК України земельні торги проводяться в електронній торговій системі в режимі реального часу в мережі Інтернет. Будь-який користувач мережі Інтернет має можливість спостерігати за ходом земельних торгів у режимі реального часу. Відомості про учасників торгів не підлягають розголошенню до завершення торгів. Земельні торги проводяться за наявності не менше двох зареєстрованих учасників, крім випадків, встановлених абзацом третім частини п`ятої статті 138 цього Кодексу. Земельні торги проводяться за процедурою визначення переможця, під час якої учасники мають можливість поетапного збільшення своїх цінових пропозицій протягом трьох раундів торгів.
Згідно ч. 16 ст. 137 ЗК України протокол про результати земельних торгів формується та оприлюднюється електронною торговою системою автоматично в день завершення торгів в електронній формі.
Згідно ст. 138 ЗК України, земельні торги за лотом вважаються такими, що відбулися, після сплати переможцем торгів ціни продажу земельної ділянки або відповідної плати за користування земельною ділянкою та сплати витрат на підготовку лота до продажу.
Земельні торги можуть бути скасовані або визнані такими, що не відбулися, чи їх результати можуть бути визнані судом недійсними.
Відповідно до ч.3 ст.138 ЗК України земельні торги до їх проведення можуть бути скасовані організатором земельних торгів у разі отримання ним документів, що підтверджують необхідність внесення змін до землевпорядної та землеоціночної документації на земельну ділянку або встановлення заборони на її відчуження чи передачу в користування.
Таким чином, в силу положень ч.3 ст.138 ЗК України у відповідача, як організатора земельних торгів (організатором земельних торгів є: у разі укладення договору оренди земельної ділянки - особа, яка відповідно до закону може виступати орендодавцем такої земельної ділянки), дійсно є право на скасування земельних торгів. Однак, дане право за відповідачем зберігається лише:
- до проведення земельних торгів;
- лише у разі отримання організатором земельних торгів документів, що підтверджують необхідність внесення змін до землевпорядної та землеоціночної документації на земельну ділянку або встановлення заборони на її відчуження чи передачу в користування.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів зазначає, що торги земельної ділянки з кадастровим номером 5923255100:06:003:0312 площею 0.13 га за адресою АДРЕСА_1 а проведені у спосіб та відповідно до рішення відповідача від 26.11.2021 “Про проведення земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності”, яке є чинним і у судовому порядку не скасоване.
Судом першої інстанції зазначено, що сторонами не заперечується, що у системі електронних закупівель 20.01.2022 проведено земельні торги з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності площею 0,1300 га з кадастровим номером 5923255100:06:003:0312 за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до реєстру цінових пропозицій найвища з них запропонована ОСОБА_1 (а.с. 22). У системі електронних закупівель 24.01.2022 сформований протокол про результати торгів № LRE001-UA-20211216-78104 з відміткою про статус земельних торгів: ”земельні торги скасовані” (а.с. 39). За наявною у системі закупівель інформацією торги скасовані на підставі рішення Липоводолинської селищної ради від 21.01.2022 року. Тобто, у протоколі за результатами земельних торгів переможець визначений не був.
Колегія суддів не погоджується з таким твердженням суду першої інстанції, оскільки зазначене вище рішення відповідача, скасоване рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 у справі №480/2842/22, яке набрало законної сили 06.06.2023 і посилання на нього не є доцільним.
Колегія суддів зазначає, що за змістом статті 14 Конституції України, з якою кореспондуються приписи частин першої, другої статті 373 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) та статті 1 Земельного кодексу України (далі – ЗК України), земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Поряд із цим, частиною першою статті 83 ЗК України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.
Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 80 Земельного кодексу України суб`єктом права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.
Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право, зокрема, продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність.
За визначенням частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, а згідно з частиною 8 цієї ж статті під орендодавцями земельних ділянок розуміються їх власники або уповноважені ними особи.
У силу норми частини 2 статті 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.
Як передбачено положеннями статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (частина 1 статті 124); Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами 2, 3 статті 134 цього Кодексу (частина 2 статті 124); Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами 2, 3 статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (частина 3 статті 124); Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди (частина 4 статті124).
У таких відносинах орган місцевого самоврядування здійснює правомочності власника майна територіальної громади, тобто не реалізує в цій частині владних управлінських функцій.
Крім того, за приписами частини 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
Стаття 59 цього Закону визначає, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Отже, Липоводолинська селищна рада в спірних правовідносинах не здійснює владних управлінських функцій, оскільки в основі спору лежить питання щодо правомочності володіння, користування та розпорядження об`єктами комунальної власності, тобто відносини, які склалися між відповідними суб`єктами щодо використання об`єкта комунальної власності (земельною ділянкою), не є публічно-правовими, а тому такий спір не належить до юрисдикції адміністративних судів.
Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).
Колегія суддів зазначає, що частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно із частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною 1 статті 21 Цивільного Кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.
Отже, при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Таким чином, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває чи втрачає речове право на об`єкт нерухомого майна, то спір стосується права цивільного і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.
Аналогічні висновки щодо розгляду даної категорії спорів викладені в постановах Верховного Суду від 18.05.2020 у справі №824/1034/19-а, від 10.10.2020 у справі 160/4136/20, від 05.11.2020 р. у справі №160/13455/19, від 26.03.2020 р. у справі №460/1287/19.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Липоводолинської селищної ради від 15.02.2022 надано виконавчому комітету ради дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 5923255100:06:003:0312 за адресою АДРЕСА_1 з “будівництва та обслуговування будівель торгівлі” на “будівництво та обслуговування інших будівель громадської забудови”.
Рішенням Липодолинської селищної ради від 09.01.2023 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки при зміні її цільового призначення. Змінено цільове призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 з цільового призначення “будівництва та обслуговування будівель торгівлі” ( код КВЦПЗ 03.07) на “будівництво та обслуговування інших будівель громадської забудови” (код КВЦПЗ 03.15).
Рішенням Липоводолинської селищної ради від 16.01.2023 надано виконавчому комітету ради дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності з кадастровим номером 5923255100:06:003:0312 площею 0.13 га за адресою АДРЕСА_1 та ділянки з кадастровим номером 5923255100:06:003:0311 площею 0.12 га за адресою АДРЕСА_1 .
Рішенням від 26.01.2023 затверджено технічну документацію із землеустрою та об`єднано зазначені земельні ділянки.
01.02.2023 державним реєстратором Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області ОСОБА_3 здійснено реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку площею 0,25 га кадастровий номер 5923255100:06:003:0330 на підставі рішення Липоводолинської селищної ради від 26.01.2023.
Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, стверджує, що за результатами земельних торгів він набув право оренди земельної ділянки та є землекористувачем. У відповідності до вимог ч.7 ст. 20 ЗК України селищна рада не могла приймати рішення про зміну цільового призначення та об`єднання земельних ділянок без погодження з позивачем.
Відповідно до ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Відповідно до ст. 1,1 3 закону України “Про оренду землі” (далі закон № 161-XIV). Орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 6 цього закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. У разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результати земельних торгів. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Колегія суддів враховує посилання суду першої інстанції на постанову від 06.03.2024 у справі № 902/1207/22 Великою Палатою Верховного Суду в котрій викладено такі висновки щодо застосування норм права.
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Процедура укладення, вимоги до змісту і форми та порядок припинення договору оренди землі визначені ЗК України та спеціальним законом - Законом України “Про оренду землі”. Відповідно до статей 125, 126 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”. Таким чином, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми. Разом з тим, цивільні права та обов`язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. Договір оренди землі є консенсуальним. Слід розмежовувати момент укладення договору оренди землі, а саме момент досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов та підписання, з якого у його сторін виникають права і обов`язки зобов`язального характеру, і момент виникнення на підставі вказаного правочину речового права, який пов`язаний з моментом державної реєстрації такого права. Абзац третій частини першої статті 15 та друге речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV імперативно встановлюють, що дата укладення договору оренди землі є істотною умовою цього правочину і саме з цієї дати починається перебіг строку його дії.
Колегія суддів зазначає, що спір між позивачем та відповідачем щодо наявності/відсутності підстав для укладення договору оренди на підставі результатів земельних торгів є неврегульований, а тому в даних спірних відносинах підставою для звернення до суду з цим позовом стала незгода позивача із діями (бездіяльністю) та рішеннями органу місцевого самоврядування як номінального власника комунального майна, що виключає розгляд цієї справи за правилами адміністративного судочинства, оскільки є спором про похідні права від права власності, а саме щодо набуття права постійного користування - права оренди земельною ділянкою.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що спір у цій справі не має публічно-правового характеру та не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи, а тому не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.
У контексті подібних (схожих) фактичних передумов до такого самого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 31 жовтня 2018 року у справі № 461/9726/14-а, від 22 січня 2019 року у справі №910/12224/17, від 23 січня 2019 року у справі № 537/6271/14-а, від 06 лютого 2019 року у справі №826/12369/17.
За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, за правилами якого можливий одночасний розгляд вимог про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, а також захисту приватного права позивача як можливого власника земельної ділянки.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
В силу ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права в частині розгляду справи з порушенням правил юрисдикційної підсудності, колегія суддів приходить висновку щодо часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2024 із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Одночасно колегія суддів роз`яснює позивачу, що він не позбавлений права для вирішення цього спору звернутися до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства з урахуванням правил територіальної підсудності.
Керуючись ст. ст. 238, 243, 308, 311, 315, 319, 321, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2024 по справі №480/880/23 - скасувати.
Прийняти постанову, якою провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Липоводолинської селищної ради, державного реєстратора Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області Скакун Ольги Сергіївни про визнання неправомірним та скасування рішень - закрити.
Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в суді загальної юрисдикції за правилами та в порядку цивільного судочинства. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.В. Присяжнюк