ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3459/24                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Петро ПАЛАМАР

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 грудня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                              Аліменка В.О.,
суддів                                                  Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просив:
-визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягають у відмові надати позивачу ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";
-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
В обґрунтування позову вказує, що має право на відстрочку від призову під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", оскільки його дружина є особою з інвалідністю ІІІ групи, а повнолітня працездатна дочка позивача та батько дружини не зобов`язані утримувати ОСОБА_2 .
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 засобами поштового зв`язку із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" зазначивши, що не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, як військовозобов`язаний, який має дружину із числа осіб з інвалідністю ІII групи.
ІНФОРМАЦІЯ_4 надав відповідь на заяву в якій повідомив позивача, що для реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" з підстави наявності дружини із числа осіб з інвалідністю за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати, військовозобов`язаний повинен надати докази відсутності інших працездатних осіб, які відповідно до закону можуть утримувати в наслідок наявності повнолітньої дочки та батька дружини. Отже, для отримання відстрочки від мобілізації у період воєнного стану необхідно особисто з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем військового обліку та надати документи, що підтверджують наявність підстав для відстрочки від мобілізації.
Бездіяльність відповідача щодо не надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі абз 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" позивач вважає протиправною, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з цим позовом.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з рішенням суду про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992р. захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р., у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного часу неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України і діє на теперішній час.
Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993р. №3543-XII (далі - Закон №3543-XII) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні.
Відповідно до ст.1 Закону №3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Статтею 23 Закону №3543-XII передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Згідно абз.11 ч.1 ст.23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, а саме: які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.
В силу ч.2 ст.23 Закону №3543-XII особи з інвалідністю, а також особи, зазначені в абзацах четвертому - дванадцятому частини першої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою і тільки за місцем проживання.
Норми статті 23 Закону №3543-ХІІ мають імперативний характер і не передбачають, що право на відстрочку повинно підтверджуватись рішенням будь-якого органу владу.
Тобто військовозобов`язані, які мають правовий статус осіб, зазначених у статті 23 Закону №3543-ХІІ, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації (мають відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації) на підставі Закону, а тому підтвердження такого їх статусу не потребує прийняття додаткового рішення органом державної влади чи органом місцевого самоврядування.
Такий статус військовослужбовця підлягає лише відповідному оформленню.
Листом від 07.11.2023 №1/9974 відповідач проінформував позивача, що для реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" з підстави наявності дружини із числа осіб з інвалідністю за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати, військовозобов`язаний повинен надати докази відсутності інших працездатних осіб, які відповідно до закону можуть утримувати в наслідок наявності повнолітньої дочки та батька дружини. Отже, для отримання відстрочки від мобілізації у період воєнного стану необхідно особисто з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем військового обліку та надати документи, що підтверджують наявність підстав для відстрочки від мобілізації.
З наведеного слідує, що відповідач не здійснив перевірку наявності (відсутності) підстави для оформлення відстрочки позивачу від призову на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до частини восьмої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» положення про ІНФОРМАЦІЯ_5 затверджується Кабінетом Міністрів України.
Згідно з абзацом дев`ятим пункту 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою КМУ від 23.02.2022р. №154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
Отже, до повноважень відповідача належить оформлення відстрочок від призову під час мобілізації для військовозобов`язаних, які проживають на території відповідного району.
Оскільки позивач проживає на території м. Черкас, відповідач після отримання заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову зобов`язаний був перевірити підстави щодо надання відстрочки позивачу та оформити її при їх підтвердженні або відмовити в оформленні з відповідним обґрунтуванням такого рішення.
У даних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції.
Колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин не підлягає застосуванню пункт 4.19 Інструкції №19ДСК, яким передбачено повноваження на надання відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією місцевих органів виконавчої влади, оскільки: такі повноваження місцевих органів виконавчої влади (місцевих державних (військових) адміністрацій та органів місцевого самоврядування) не передбачені Конституцією України та Законами України; відповідні положення Інструкції №19 мають нормативно-правовий характер, однак Генеральний штаб Збройних Сил України, який прийняв Інструкцію №19, не наділений повноваженнями на прийняття нормативно-правових актів; цим пунктом визначені права і обов`язки громадян, проте наказ, яким затверджено Інструкцію №19, не пройшов процедуру державної реєстрації та не доведений до відома населення у порядку, встановленому законом.
А відтак, твердження про те, що повноваженнями щодо надання відстрочки наділені місцеві органи виконавчої влади, є необґрунтованими і суперечать Закону №3543-ХІІ.
В свою чергу, відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови по суті в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду по суті заяви позивача про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації та зобов?язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання йому відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
У постанові Верховного Суду від 17.04.2019р. у справі №342/158/17 зазначено, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу чи його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону (або ж іншого нормативно-правового регулювання) віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права, а отже апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню, з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024  року - скасувати та прийняти у справі нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду по суті заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ст. 23 Закону Украі?ни "Про мобілізаціи?ну підготовку та мобілізацію".
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.08.2023 року про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ст. 23 Закону Украі?ни "Про мобілізаціи?ну підготовку та мобілізацію" та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ,  РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання адміністратвиного позову у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.) та за подання апеляційної скаргиу розмірі 1816,80 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 80 коп.).
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.  328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                             В.О. Аліменко

Судді                                                                                 Л.В. Бєлова

                                                                                          А.Ю. Кучма