УХВАЛА
02 жовтня 2024 року 
м. Київ
справа № 343/761/23
провадження № 61-12659ск24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання протиправними та скасування наказу про переведення на іншу роботу та наказу про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни у вигляді звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 липня 2024 року.
Касаційна скарга була подана з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки відправлена до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 30 серпня 2024 року.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги, в якому заявник вказує, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин.
Водночас, вказане клопотання не містить жодних обґрунтованих обставин на підтвердження поважності причини пропуску строку на подання касаційної скарги, зокрема, обставини отримання/неотримання копії судового рішення апеляційного суду.
Ураховуючи, що оскаржувана постанова Івано-Франківського апеляційного суду ухвалена 25 липня 2024 року, повний текст якої складено 30 липня 2024 року, тридцятиденний строк на подання касаційної скарги на вказане судове рішення закінчується, 29 серпня 2024 року, проте касаційна скарга подана 30 серпня 2024 року, тобто з пропуском процесуального строку, водночас, як вже зазначено, клопотання про поновлення пропущеного строку не містить жодних обставин, які зумовили пропуск вказаного строку.
Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Таким чином, заявнику потрібно надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження зі зазначенням поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень із доказами на підтвердження таких обставини.
Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником порушено вимоги пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684,00 грн.
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб..
Заявник оскаржує судові рішення першої та апеляційної інстанцій, якими відмовлено в задоволенні позову про:
визнання протиправним та скасування наказу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» від 21 грудня 2022 року №1998-к про переведення на іншу роботу;
визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 23 лютого 2023 року № 180-к «Про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни» у вигляді звільнення;
стягнення з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Згідно пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. 
Проте наведена норма права передбачає звільнення позивачів від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, а отже, з урахуванням зазначеного та висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19, відповідно до якого середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі щодо вимог про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення («Про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни»), стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, водночас заявник не звільнений від сплати судового збору щодо однієї вимоги немайнового характеру вимоги про визнання протиправним та скасування наказу роботодавця щодо переведення позивача на іншу роботу.
Отже, за подання касаційної скарги на судові рішення першої та апеляційної інстанцій щодо однієї вимоги немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті в розмірі 2 147,20 грн (2 684,00 х 0,4 х 200%).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві, Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 липня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 30 жовтня 2024 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові, а у разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин для пропуску цього строку та надання доказів на їх підтвердження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                         Н. Ю. Сакара