ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

            24 жовтня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/6495/24	

Головуючий суддя І інстанції – Неклеса О.М.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                     суддів:  Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 року в адміністративній справі №160/6495/24 за позовом   ОСОБА_1  до  Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частиною НОМЕР_1 у вигляді фактичного невиконання наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) №1367 від 03.10.2022 в частині ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 вчинити дії, передбачені чинним законодавством, щодо фактичної реалізації за прямої участі військовослужбовця наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) №1367 від 03.10.2022 в частині ОСОБА_1 , а саме:
- здійснити перевірку, внести уточнення та завірення підписом військовослужбовця правильності його персональних даних, вислуги років, звання в основному документі особової справи - Послужному списку;
- здійснити складання акту приймання-здавання посади та справ з екземпляром для військовослужбовця, котрий має вибути, та прийняття військовою частиною відповідного рапорту військовослужбовця про здавання посади;
- прийняти рапорти та документи від ОСОБА_1 , передбачені для процедур переміщення відповідно до п. 112 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, як особи, що проходить військову службу за контрактом, з наступним винесенням рішення по поданим зауваженням відповідно до закону;
- у разі повної фактичної реалізації Наказу ГК ЗСУ 1367 від 03.10.2022 з метою переміщення(переведення) надати військовослужбовцю припис з зазначенням населеного пункту прибуття; продовольчого і речового атестатів, грошового атестату, медичної книжки;
- внести записи до військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 щодо змін у посадовому становищі, звання, вислуги, здавання вогнепальної зброї та інші, передбачені законодавством;
- внести зміни до персональних даних військовослужбовця ОСОБА_1 , відображених в наказах щодо нього у відповідності до дійсних документів та таких, що повністю вірно та однозначно ідентифікують особу в частині РНОКПП-особистого номеру військовослужбовця, освіти, дати прибуття на службу, підстав зарахування до військової частини та форми проходження військової служби (за контрактом);
- здійснити нарахування та виплату всіх передбачених законодавством виплат, за котрими у Військової частини НОМЕР_1 виникли зобов`язання перед ОСОБА_1 з урахуванням виплачених сум.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся  з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що заявлені останнім позовні вимоги відповідають приписам чинного законодавства, що свідчить про необхідність їх задоволення.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  вважає, що апеляційна скарга   підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, що 21.07.2021 р. між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та оперативним командуванням «Схід» Сухопутних військ Збройних сил України укладено контракт про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України, терміном на 5 років.
Згідно з пунктом 3 вказаного контракту, він набирає чинності з 21.07.2021 р.
Також, між позивачем та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_3 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу, строком на 5 (п`ять) років.
Згідно пункту 11 вказаного контракту, він набирає чинності з 10.01.2022 р.
Відповідно до витягу із наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 №6 від 10.01.2022 р. молодшого лейтенанта ОСОБА_1 прийнято на службу за контрактом осіб офіцерського складу строком на 5 (п`ять) років, з 10.01.2022 р. направлено до ВЧ НОМЕР_1 для проходження військової служби.
Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №5 від 10.01.2022 р. позивач був призначений на посаду командира кадру стрілецького роти кадру НОМЕР_4 окремого батальйону територіальної оборони, припис №14 від 10.01.2022 р. з 10.01.2022 р. зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Разом з цим, відповідно до довідки командира ВЧ НОМЕР_1 від 25 жовтня 2022 року №40/2784, позивач брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України з квітня 2022 року по жовтень 2022 року у Запорізькій та Донецькій областях.
22.10.2022 р. при отриманні мінно-вибухової травми позивача госпіталізовано до КНП «Міська лікарня №9» Запорізької міської ради де останній перебував на стаціонарному лікуванні до 31.10.2022, що підтверджується випискою із медичної картки хворого №8012.
Відповідно до направлень військової частини, виписок, лікування продовжувалось з перервами до 14.12.2022 р.
25.10.2022 р. за усними наказами від командира 98 об 108 обр Сил ТрО майора ОСОБА_2 , начальника штабу 98 об ТрО ст. лейтенанта ОСОБА_3 , заступника командира НОМЕР_4 об ТрО полковника ОСОБА_4 та заступника начальника штабу НОМЕР_4 об ТрО майора ОСОБА_5 особовий склад військової частини НОМЕР_1 вибув до Рівненського військового навчального полігону для проведення навчань та злагоджень.
ОСОБА_1 , як командир роти супроводжував одну групу особового складу залізничним сполученням 06-07.11.2022, після чого повернувся до м. Дніпра для проходження лікування.
Надалі, як стверджує позивач, за усними ж наказами вказаних службових осіб частина особового складу відбула в одному напрямку, інша частина, включно з позивачем, виконувала обов`язки військової служби у визначених місцях - до 11.01.2023 р. на території Рівненської області, після 11.01.2023 р. з самостійним пересуванням і розташуванням на території Донецької області. 
У подальшому на початку березня 2023 року при особистій явці до місця розташування КСП та штабу ВЧ НОМЕР_1 позивачу повідомлено, що його виключено із списків ВЧ НОМЕР_1 . 
На запит позивачу надано копію витягу з наказу по стройовій частині ВЧ НОМЕР_1 від 06.11.2022 р. №243, згідно якого, позивача виключено зі списків та усіх видів забезпечення ВЧ НОМЕР_1 з 06.11.2022 р. 
Підставою видачі наказу від 06.11.2022 р. №243 по стройовій частині – зазначено наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) №1367 від 03.10.2022 р.
Так, за наказом Головнокомандувача Збройних Сил України №1367 від 03.10.2022 р. (по особовому складу) (далі – наказ №1367), відповідно до пунктів 82, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України лейтенанта ОСОБА_1 командира стрілецької роти, командира механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_5 увільнено від займаної посади і призначено до військової частини НОМЕР_6 .
Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №243 від 06.11.2022 р. (далі – наказ №243), позивача виключено зі списків особового складу та з всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 06.11.2022 р., з котлового забезпечення 07.11.2022 р., позивач вважається таким, що справи та посаду здав 06.11.2022 р. і вибув для подальшого проходження військової служби командиром механізованої роти механізованого батальйону НОМЕР_7 окремої штурмової бригади сухопутних військ Збройних Сил України.
Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_6 (по стройовій частині) №98 від 08.11.2022 р. лейтенанта ОСОБА_1 , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 р. №1376 на посаду командира роти 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону, який прибув з військової частини НОМЕР_1 , з 08.11.2022 р. зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_6 , поставлено на всі види забезпечення і зазначено вважати таким, що з 08.11.2022 р. справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. 
Встановлено оклад за посадою 4370 гривень на місяць.
Визначено виплачувати надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років.
Розмір щомісячної премії з вислугою років до одного року встановлено 155%.
Підстава: витяг з наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 № 1376, рапорт лейтенанта ОСОБА_1 від 08.11.2022, припис командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022 р.
Наказом командира ВЧ НОМЕР_6 (по стройовій частині) №129 від 23.03.2023 визначено, що відповідно абзацу 8 пункту 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 №745/32197 (самовільне залишення частини) призупинено виплату грошового забезпечення з 23 березня 2023 року нижчепойменованим військовослужбовцям: 27. лейтенанту ОСОБА_1 , командиру роти 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону.
Вважаючи, що ВЧ НОМЕР_1 допущено протиправну бездіяльність у вигляді фактичного невиконання наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) №1367 від 03.10.2022 в частині позивача, ОСОБА_1 , звернувся з цим позовом до суду.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що останні є необґрунтованими та такими, що суперечать приписам законодавства.
Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулювання питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі регулюється Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 р. (далі – Положення №1153/2008).
Відповідно до п. 1 Положення №1153/2008 останнє застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.
Згідно з п. 12 Положення №1153/2008, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України. 
Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Відповідно до п. 2 п. 82 Положення №1153/2008, призначення військовослужбовців на посади здійснюється на рівнозначні посади: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби); для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; за сімейними обставинами - на особисте прохання; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах; у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій; у разі відсутності можливості поновлення на попередній посаді у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням по службі - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України.
Посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад (тарифний розряд).
Призначення військовослужбовців на інші посади також здійснюється у випадках, передбачених пунктами 102 і 104 цього Положення.
Відповідно до п. 116 Положення №1153/2008, зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі:
1) розформування (реформування) військової частини або скорочення штатних посад, якщо до кінця встановленого строку проведення цих заходів не вирішено питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців;
2) якщо посада, на яку призначено військовослужбовця, належить до номенклатури призначення нижчої посадової особи і не є вакантною, а також до номенклатури призначення командира військової частини НОМЕР_8 ;
3) пониження у посаді в порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення або призначення на нижчу посаду на підставі висновку атестування, якщо неможливо відразу призначити військовослужбовця на нижчу посаду;
4) повернення депутатів, які є військовослужбовцями, після закінчення строку їх депутатських повноважень;
5) повернення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів;
6) повернення військовослужбовців, які були направлені за кордон для проходження військової служби або навчання, - у разі неможливості призначення на посаду;
7) закінчення строку перебування військовослужбовців на посадах науково-педагогічних і наукових працівників вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, науково-дослідних установ та необрання їх на зазначені посади за результатами нового конкурсу;
8) скасування допуску до державної таємниці - до вирішення питання дальшого проходження військової служби;
9) відрахування слухача денної форми навчання з вищого навчального закладу;
10) визнання військовослужбовця військово-лікарською комісією непридатним чи обмежено придатним до військової служби - до звільнення з військової служби;
11) якщо в особливий період випускники вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти після завершення навчання не можуть бути безпосередньо призначені на посади;
11-1) офіцери запасу, призвані на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, - до призначення на посади;
11-2) припинення повноважень Міністра оборони України, на посаду патронатної служби якого був призначений військовослужбовець, - у разі неможливості призначення на посаду;
11-3) перебування з близькими особами у прямому підпорядкуванні, якщо протягом місяця з моменту виникнення таких обставин неможливо призначити на посаду, що виключає пряме підпорядкування;
12) навчання військовослужбовців за денною формою у вищому навчальному закладі іншого військового формування - до закінчення навчання;
12-1) відсторонення військовослужбовця від посади під час досудового розслідування або судового провадження - до закінчення строку застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження або до його скасування в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України;
13) якщо стосовно військовослужбовців застосовано запобіжні заходи кримінального провадження у виді домашнього арешту або тримання під вартою чи за вироком суду застосовані такі покарання, як арешт або тримання в дисциплінарному батальйоні, до скасування чи зміни запобіжного заходу або до винесення судом вироку чи відбування покарання;
14) якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими, або до дня набрання законної сили вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі;
15) якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення;
16) перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (шестирічного віку – за медичними показниками) – до закінчення відпустки по догляду за дитиною.
Військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами командирів (начальників), які мають право призначення на ці посади.
Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1 - 12-1 цього пункту, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають.
Відповідно до абзацу другого пункту 257 Положення №1153/2008, для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
Відповідно до пункту 112 Положення №1153/2008, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.
Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:
неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;
неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;
потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.
Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.
Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87  Положення №1153/2008, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, затверджений Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170 (далі - Інструкція №170).
Відповідно до п. 1.5 розділу І Інструкції №170 для встановлення, зміни, зупинення, або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу оформляється план-переміщення військовослужбовців на посади номенклатури посад (додаток 16 до Інструкції № 170).
В свою чергу, відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 170, дозволяється в умовах воєнного часу здійснювати призначення військовослужбовців на посади і переміщення по службі на підставі Плану переміщення на посади.
Як свідчать встановлені обставини справи та не спростовується сторонами, відповідно до затвердженого 30.09.2022 р. Головнокомандувачем Збройних Сил України Плану переміщень, позивача переміщено на посаду командира механізованої роти механізованого батальйону шпк «капітан», ВОС – 0210003, тр-19 на рівнозначну посаду.
У подальшому на підставі вказаного Плану позивача наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 р. №1367 звільнено з займаної посади у Військовій частині НОМЕР_5 та призначено до Військової частини НОМЕР_6 командиром механізованої роти механізованого батальйону, ВОС – 0210003.
Наказом командира ВЧ НОМЕР_6 (по стройовій частині) №98 від 08.11.2022 р. позивача зараховано на посаду командира механізованої роти механізованого батальйону НОМЕР_7 окремої штурмової бригади та з 08.11.2022 зараховано до списків особового складу ВЧ НОМЕР_6 .
При цьому, зазначення у наказі №1367 відомостей про увільнення ОСОБА_1 від займаної посади у ВЧ НОМЕР_5 , а не у ВЧ НОМЕР_9  носить характер технічної описки, що не впливає на сутність, реалізацію та результати переміщення.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що переміщення позивача відбулося відповідно до спеціальної норми п.257 Положення №1153/2008, який діє тимчасово, на період особливого періоду, зокрема воєнного стану, та передбачає можливість переміщення військовослужбовця без отримання його згоди з метою доукомплектування Збройних Сил України.
З пояснень позивача, відображених в адміністративному позові та апеляційної скарги вбачається, що останній вважає, що приписи чинного законодавства прямо та однозначно передбачають участь підлеглого при реалізації прийнятих рішень у формі наказів, а саме  йому мають віддати такий наказ (він має бути доведений, оголошений) та забезпечити його виконання з урахуванням обстановки та вимог законів.
Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
Пунктом 2.1.2. Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України №124 від 07.04.2017 р. (далі – Інструкція №124) управлінська діяльність військової частини (установи) здійснюється шляхом видання розпорядчих документів.
Пунктом  2.1.6.  Інструкції №124  визначено, що наказ командира (керівника)  основний розпорядчий документ командира (керівника) військової частини (установи), виданий на правах єдиноначальності. Наказ містить норми, обов`язкові для виконання підлеглими.
Відповідно до п. 2.2.4.  Інструкції №124  у військових частинах (установах) Збройних
Сил України видаються:
накази командира (керівника) військової частини (установи) з основної діяльності;
накази командира (керівника) військової частини (установи) по особовому складу відповідно до номенклатури призначення;
накази командира (керівника) військової частини (установи) (по стройовій частині);
накази командира (керівника) військової частини (установи) (по стройовій частині
про склад добового наряду);
накази командира (керівника) військової частини (установи) (з адміністративно-господарської діяльності);
накази командира (керівника) військової частини (установи) (по тилу);
накази командира (керівника) військової частини (установи) (по технічній частині);
накази командира військової частини про призначення на бойове чергування (у військових частинах, які здійснюють бойове чергування);
розпорядження начальника штабу військової частини (першого заступника (заступника) керівника установи).
Відповідно до п. 13 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022  № 280, зарахування особового складу до списків військової частини і виключення із списків (у тому числі продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством, продовження військової служби та дії контракту військовослужбовцям понад встановлені строки, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, присвоєння та позбавлення військового звання у визначених Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153 (далі - Положення), випадках, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, призупинення військової служби або звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, продовження військової служби та дії контракту, зарахування до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, періодів проходження військової служби, у тому числі які зараховуються на пільгових умовах, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання військовослужбовцям, військову службу яким було призупинено та стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження), а також внесення в облікові документи змін, які відбулися в персональних даних особового складу, за виключенням освіти, змін у сімейному стані (шлюб, народження дітей), здійснюються тільки на підставі наказів по стройовій частині.
Зі змісту зазначених правових приписів слідує, що наказ командира військової частини по стройовій частині є розпорядчим документом з організації обліку особового складу у військовій частині, а не наказом командира (начальника) підлеглому (підлеглим), який віддається (усно або письмово) та виконується у зазначений термін відповідно до ст.ст. 35-38 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і за своєю суттю є завданням, поставленим перед підлеглим військовослужбовцем в процесі служби.
При цьому, що стосується посилань позивача в апеляційні скарзі на безпідставність застосування наведеної Інструкції №124,  з огляду на її втрату чинності, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що остання втратила чинність на підставі наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 року № 40, саме з 31.01.2024 року та діяла станом на час виникнення спірних правовідносин.
Також, з матеріалів справи видно, що позивач  звертався до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом (з урахуванням уточненого позову), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ № 1367 від 03 жовтня 2022 року Міністерства оборони України в частині увільнення ОСОБА_1 від займаної посади в Військовій частині НОМЕР_1 і призначення ОСОБА_1 на посаду в Військовій частині НОМЕР_6 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ по стройовій частині, виданий Військовою частиною НОМЕР_1 за № 243 від 06 листопада 2022 року, в частині виключення ОСОБА_1 із списків особового складу та всіх видів забезпечення, як такого, що справи та посаду здав 06.11.2022 і вибув для подальшого проходження військової служби командиром механізованої роти механізованого батальйону НОМЕР_7 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України - відповідно до повного тексту витягу з наказу №243 від 06.11.2022;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на посаді командира стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 з 06 листопада 2022 року;
- звернути рішення суду до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді командира стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 р. по справі №160/7269/23 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1   до Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ 26613131), Військової частини НОМЕР_1 , Головнокомандувача Збройних Сил України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.
В подальшому, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.01.2024 р. по справі №160/7269/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року в адміністративній справі №160/7269/23 задоволено  частково. Прийнято відмову ОСОБА_1 в  частини позовних вимог  до Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу №1367 від 03 жовтня 2022 року Міністерства оборони України в частині увільнення ОСОБА_1 від займаної посади в Військовій частині НОМЕР_1 і призначення ОСОБА_1 на посаду в Військовій частині НОМЕР_6 , в цій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року в адміністративній справі №160/7269/23 скасовано та закрито провадження у справі  №160/7269/23 в цій частині позовних вимог. В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року в адміністративній справі №160/7269/23 залишено без змін.
Згідно із ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, наказ командира ВЧ НОМЕР_1 по стройовій частині за №243 від 06.11.2022 р. та наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) за №1367 від 03.10.2022 р. в частині позивача вже були предметом спору в межах адміністративної справи №160/7269/23, та з урахуванням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 р. та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.01.2024 р., вказані вище накази у судовому порядку не визнано протиправними й такими, що підлягають скасуванню.
Що стосується посилань позивача на протиправну бездіяльність відповідача  у вигляді не виконання наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) №1367 від 03.10.2022 в частині ОСОБА_1 , то з матеріалів справи видно, що на виконання вищенаведеного наказу ВЧ НОМЕР_1 був винесений наказ командира ВЧ НОМЕР_1 №243 від 06.11.2022 р., про що зазначено в самому наказі в графі «Підстава», що свідчить про безпідставність наведених доводів.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності заявлених позивачем позовних вимог.
Відносно посилань позивача на те, що судом першої інстанції не були вирішені позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача:
- здійснити перевірки, внести уточнення та завірення підписом військовослужбовця правильності його персональних даних, вислуги років, звання в основному документі особової справи - Послужному списку;
- здійснити складання акту приймання-здавання посади та справ з екземпляром для військовослужбовця, котрий має вибути, та прийняття військовою частиною відповідного рапорту військовослужбовця про здавання посади;
- прийняти рапорти та документи від ОСОБА_1 , передбачені для процедур переміщення відповідно до п. 112 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, як особи, що проходить військову службу за контрактом, з наступним винесенням рішення по поданим зауваженням відповідно до закону;
- у разі повної фактичної реалізації Наказу ГК ЗСУ 1367 від 03.10.2022 з метою переміщення(переведення) надати військовослужбовцю припис з зазначенням населеного пункту прибуття; продовольчого і речового атестатів, грошового атестату, медичної книжки;
- внести записи до військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 щодо змін у посадовому становищі, звання, вислуги, здавання вогнепальної зброї та інші, передбачені законодавством;
- внести зміни до персональних даних військовослужбовця ОСОБА_1 , відображених в наказах щодо нього у відповідності до дійсних документів та таких, що повністю вірно та однозначно ідентифікують особу в частині РНОКПП-особистого номеру військовослужбовця, освіти, дати прибуття на службу, підстав зарахування до військової частини та форми проходження військової служби (за контрактом), то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень
Отже, захисту в судовому порядку підлягають саме порушені права.
Так, з матеріалів справи видно, що позивач не надав доказів того, що звертався до відповідача або вчиняв певні дії по реалізації наведених прав, що свідчить про передчасність наведених позовних вимог.
Також, що стосується вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату всіх передбачених законодавством виплат, за котрими у Військової частини НОМЕР_1 виникли зобов`язання перед ОСОБА_1 з урахуванням виплачених сум, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до наказу від 06.11.2022 року № 243, визначено виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 30000.00 грн за період з 01 по 06 листопада 2022 року, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.02.2022 року № 168.
В свою чергу, позивачем не було зазначено, які види грошового забезпечення та у якому розмірі ним не були отримані з вини відповідача, що свідчить про безпідставність наведених вимог.
Поряд з вказаним, зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що судом першої інстанції під час вирішення спору були застосовані приписи Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 року № 333, які, станом на час виникнення спірних правовідносин, втратили чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 15.09.2022  № 280.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції даної постанови. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Відповідно до   ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст.  315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 року в адміністративній справі №160/6495/24 – змінити, шляхом викладення тексту його мотивувальної частини в редакції даної постанови.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 року в адміністративній справі №160/6495/24 – залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених     п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва